Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 504/4057/22
Провадження № 3/523/4339/23
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

"17" травня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Деркачов О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, матеріали УПП в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпроАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 березня 2023 року матеріали зазначеної справи було спрямовано за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України (ч.1 ст.2 КУпроАП). В силу положень ч.5 ст.34 КПК України спори про підсудність при направленні кримінального провадження з одного суду до іншого суду не допускаються.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №083192 від 27 листопада 2022 року ОСОБА_1 вмінено порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме в тому, що він о 03 годині 00 хвилини 27 листопада 2022 року керував у стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Audi Q8», н/з НОМЕР_1 , приблизно на 23км. траси М14, Одеської обл.

При складенні 27 листопада 2022 року протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснень не надав. Про час і місце судового засідання був повідомлений телефонограмою. В судове засідання не прибув, про поважність причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Оскільки, в силу положень ст.268 КУпроАП, при розгляді даної категорії справ присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, то суддя вважає можливим вирішити справу у відсутність ОСОБА_1 .

Аналізуючи наявну в матеріалах справи сукупність доказів, суддя дійшов наступного.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (п.2.9.«а» ПДР). Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння (п.2.5. ПДР).

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпроАП, полягає у встановленні факту керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та наступної відмови пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення такого стану, а відтак, визначальним для встановлення вини особи у вчиненні даного правопорушення є доведення факту керування транспортним засобом у відповідному стані.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження особи в нетверезому стані за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпроАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Окрім того, порядок проходження огляду на стан сп`яніння (прийняття відмови від його проходження) регламентовано ст.266 КУпроАП, відповідно до якого:

- особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан такого сп`яніння;

- огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків; матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення;

- у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій; проведення огляду в інших закладах забороняється;

- огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, в присутності поліцейського; кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я;

- огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

- направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (Постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року);

- у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року:

- огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС;

- огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку);

- огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви;

- результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС; у разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду; акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння;

- підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності;

- водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я;

- огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам;

- поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав;

- у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду;

- проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове;

- огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

- лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ, в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпроАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.266 КУпроАП).

Обов`язок доведення вищезазначених обставин покладається на орган поліції, який склав протокол. Витребувати виключно за власною ініціативою можливо наявні вищезазначені докази суддя не вправі, оскільки суд є безстороннім та незаінтересованим органом державної влади, на який не покладено функцію зібрання обвинувальних доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи надійшли до суду у вигляді інформаційної довідки органу МВС (про не притягнення особи до аналогічної відповідальності протягом останнього року та наявність посвідчення водія), протоколу про адміністративне правопорушення, результату тесту на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу «Драгер» (1,55‰), акту огляду на стан алкогольного сп`яніння (у зв`язку із виявленням таких ознак: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя) та диска з відеозаписом із нагрудної камери інспектора патрульної поліції.Інші докази до справи не долучено.

Із змісту відеозапису вбачаються лише обставини, які розпочинаються з моменту підходу інспектора поліції до транспортного засобу, без фіксації можливого моменту зупинки чи керування ОСОБА_1 транспортним засобом, з`ясування подальших обставин, проходження тесту за допомогою приладу «Драгер», огляд транспортного засобу та складання чинного протоколу.

При цьому інспектором поліції не було конкретизовано жодної з ознак алкогольного сп`яніння, які він можливо виявив, не здійснено заходів, спрямованих на їх виявлення. Навпаки, із змісту відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 поведінка адекватна, шкіряний покров обличчя звичайного кольору, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла адекватні та відповідають обстановці, оскільки під час спілкування з поліцейськими, водій чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення.

Надаючи оцінку відеозаписам, як доказам вчинення можливого правопорушення, суд констатує, що відеозаписи мають переривання, з неповною фіксацією обставин (див. періоди з 13 хв. 14 сек 13 хв. 25 сек; 15 хв. 38 сек 15 хв. 50 сек; 28 хв. 43 сек 28 хв. 55 сек; 29 хв. 55 сек 30 хв. 06 сек; 43 хв. 26 сек 43хв. 38 сек), що порушує вимоги п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (Наказ МВС України від 18 грудня 2018 року №1026), який передбачає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Таким чином у розпорядженні суду відсутній об`єктивний, належний та допустимий доказ щодо попереднього можливого керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а наявні відеозаписи мають ознаки непослідовного монтажу.

Окрім того, відповідно до вимог ч.5 ст.264 КУпроАП про огляд речей складається протокол або про це робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення або в протоколі про адміністративне затримання. Як вбачається із відеозапису та матеріалів справи інспектор поліції, фактично здійснивши огляд салону та багажного відділення транспортного засобу, не виконав і ці норми закону, чим також істотно порушив право ОСОБА_1 на недоторканість іншого володіння.

Також, інспектором поліції, всупереч положень постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, не складено та не долучено до матеріалів справи примірників направлення до спеціалізованої медичної установи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, всупереч положень ст.266 КУпроАП інспектором поліції не додано до матеріалів справи жодного доказу про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, з наступним наданням автомобіля уповноваженій ним особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування цим транспортним засобом.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпроАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Враховуючи викладене, а також положення ст.62 Конституції України про тлумачення сумнівів на користь особи, яка притягується до відповідальності, а також встановлені порушення порядку огляду водія на стан сп`яніння, суддя вважає що, провадження в справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.276, 280, 283, ч.1 ст.130 КУпроАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпроАП, на підставі п.1 ст.247 КУпроАП, - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Деркачов