Справа № 683/3161/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Сагайдак І.М., з участю секретаря судового засідання Повзун С.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старокостянтинів справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 10 вересня 2023 року близько 19 години 15 хвилин поблизу будинку АДРЕСА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, намаганні затіяти бійку, чим завдав шкоди його психічному здоров`ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 10 вересня 2023 року близько 19 години 15 хвилин він разом із батьками приїхав за адресою: АДРЕСА_4 , де він раніше проживав, для того, щоб забрати із квартири свої особисті речі, оскільки на даний час перебуває у процесі розлучення із дружиною. Біля під`їзду він зустрів свою доньку ОСОБА_4 , яка відмовилась відчинити двері поки не приїде його дружина ОСОБА_3 . Вказує, що ОСОБА_4 почала чіплятися до його матері ОСОБА_5 , вживаючи нецензурні слова. Він зробив доньці зауваження, щоб вона припинила вживати нецензурні слова, при цьому будь-яких протиправних дій відносно неї не вчиняв.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, його вина підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Зокрема, показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 , 2009 року народження, допитаної в присутності її матері ОСОБА_3 , яка у судовому засіданні показала, що 10 вересня 2023 року близько 19 години 18 хвилин до неї зателефонувала її баба ОСОБА_5 та попросила, щоб вона прийшла додому та впустила їх з батьком у квартиру, щоб забрати кросівки батька, та погрожувала, що виб`є двері, якщо вона їх не відчинить. Коли вона підійшла до будинку, де проживає, за адресою: АДРЕСА_4 , там вже були її баба ОСОБА_5 та батько ОСОБА_1 . В подальшому між нею та ОСОБА_5 виникла суперечка в ході якої ОСОБА_5 обзивала її нецензурними словами. Вона теж відповіла на адресу баби нецензурним словом, після чого її батько ОСОБА_1 зненацька підбіг до неї та намагався вдарити. Вказує, що вона злякалась та почала тікати, а батько біг за нею та виражався на її адресу нецензурними словами, замахувався та хотів вдарити. Тоді її сусідка ОСОБА_6 побігла за ними та зупинила батька. Вказує, що вона дуже злякалась, у неї була панічна атака і вона викликала поліцію.

Показання потерпілої ОСОБА_2 підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка показала, що 10 вересня 2023 року близько 19 години 20 хвилин вона перебувала на АДРЕСА_3 , та була свідком конфлікту ОСОБА_4 з її батьком ОСОБА_1 та бабою матір`ю ОСОБА_1 . Причини конфлікту вона не знає, однак вказує, що почула сварку, яка відбувалась між ОСОБА_4 та її батьком, після чого побачила, як ОСОБА_4 почала тікати, а ОСОБА_1 біг за нею та намагався вдарити. Вона побігла за ними та схопила ОСОБА_1 за руку і зупинила його. Коли вона наближалась до них, то чітко чула, як ОСОБА_1 обзивав ОСОБА_4 нецензурними словами. Вказує, що це не перший такий випадок, коли ОСОБА_1 виражався на адресу доньки та дружини нецензурними словами. Свідок також вказала, що після того, як вона припинила неправомірну поведінку ОСОБА_1 , то побачила, що ОСОБА_4 була сильно наляканою та схвильованою.

В судовому засіданні мати потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_3 показала, що 10 вересня 2023 року близько 19 години 19 хвилин до неї зателефонувала її дочка ОСОБА_4 та повідомила, що її батько ОСОБА_7 вчиняв відносно неї неправомірні дії, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та намагався вдарити. Донька також повідомила, що викликала поліцію. Вказує, що після того, як вона приїхала на місце події, то побачила, що її донька сильно налякана та схвильована. Також свідок повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 систематично вчиняє насильство в сім`ї по відношенню до неї у присутності дітей.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_1 та бабою ОСОБА_2 , також підтвердила, що 10 вересня 2023 року близько 19 години 15 хвилин вона разом із чоловіком та сином ОСОБА_1 приїхали до будинку по АДРЕСА_3 , щоб забрати кросівки ОСОБА_1 , які знаходились у квартирі АДРЕСА_5 , де він раніше проживав. Вказує, що ОСОБА_4 відмовилась їм віддати кросівки та виражалась на її адресу нецензурною лайкою, після чого ОСОБА_1 зробив їй зауваження. Свідок стверджувала, що ОСОБА_1 не виражався на адресу ОСОБА_4 нецензурними словами та не намагався її вдарити.

Однак, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_5 у тій частині, що ОСОБА_1 не виражався на адресу ОСОБА_4 нецензурними словами, не біг за нею та не намагався вдарити, оскільки такі її показання суперечать іншим дослідженим судом доказам, які узгоджуються між собою, зокрема, показанням свідка ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_2 .

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, КУпАП, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №964416 від 10 вересня 2023 року, складеним за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , яким встановлено, що ОСОБА_1 10 вересня 2023 року близько 19 години 15 хвилин поблизу будинку АДРЕСА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, намаганні затіяти бійку, чим завдав шкоди його психічному здоров`ю;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10 вересня 2023 року, згідно якого ОСОБА_3 повідомила, що 10 вересня 2023 року близько 10 години 15 хвилин поблизу будинку АДРЕСА_3 її чоловік ОСОБА_1 вчинив відносно їхньої доньки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_1 від 10 вересня 2023 року, згідно якого до ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням ним домашнього насильства відносно своєї дочки ОСОБА_2 застосовано терміновий заборонний припис строком на 10 діб з 20 години 30 хвилин 10 вересня 2023 року до 20 години 30 хвилин 19 вересня 2023 року, а саме застосовано такий захід, як заборона в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній

відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання, чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п.3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктами 4, 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Національне законодавство України передбачає право дітей на повагу до гідності та честі. Так, стаття 10 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26 квітня 2001 року зазначила, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї , навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечувати принципи, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

З 27 вересня 1991 року в Україні діє Конвенція про права дитини, прийнята 20 листопада 1989 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Згідно Статті 1 даної Конвенції дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше.

Стаття 16 Конвенції закріплює право дитини на захист від усіх форм незаконного втручання в життя дитини, її свободи. Жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, тайну кореспонденції або незаконного посягання на її честь та гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання.

Оцінивши усі надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що нецензурні висловлювання ОСОБА_1 на адресу неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , та його намагання вдарити доньку, були спрямовані на обмеження волевиявлення дитини, і такі дії призвели до заподіяння шкоди її психічному здоров`ю.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог статті 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Даний вид адміністративного стягнення буде необхідним і достатнім для попередження скоєння нових адміністративних правопорушень особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: