ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/753/23 Головуючий в 1 інст. Мурашова Н.А.
Провадження № 33/807/307/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого - адвоката Рощина В.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рощина В.С. на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2023 р., якою провадження відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої медсестрою клініки «Мотор Січ», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 : 16.01.2023 о 07 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAEWOO Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1 , по балковому мосту автошляху Т0806 в м. Запоріжжя, в порушення п.12.1 ПДР, не вибрала безпечну швидкість руху, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI Galant», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який стояв на дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Рощин В.С., який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, постанову суду незаконною та винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Доводи обґрунтовує тим, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була розглянута судом без виклику та допиту потерпілого ОСОБА_2 .

Адвокат вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 278 КУпАП, не викликав для допиту потерпілого, працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не витребував додаткові матеріали, в тому числі відомості щодо належного утримання проїзної частини, провів розгляд справи однобічно, пославшись лише на пояснення особи, яка притягалась до відповідальності.

На думку адвоката Рощина В.С., ОСОБА_1 , обираючи швидкість руху, повинна була враховувати стан поверхні проїзної частини та природні явища, щоб мати можливість постійно контролювати рух свого автомобіля та безпечно керувати ним.

Просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Рощина В.С. та потерпілого ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_1 , яка просила залишити оскаржуване рішення без змін, оскільки вважає себе не винною та стверджувала, що їхала з допустимою швидкістю руху, її автомобіль занесло через ожеледицю, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із постанови судді місцевого суду, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Однак, з таким висновком суду апеляційна інстанція не може погодитися у зв`язку з наступним.

Так, апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 393736 від 26.01.2023р. ОСОБА_1 інкримінувалося, що 16.01.2023 о 07 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAEWOO Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1 , по балковому мосту автошляху Т0806 в м. Запоріжжя, в порушення п.12.1 ПДР, не вибрала безпечну швидкість руху, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI Galant», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який стояв на дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Викладені у протоколі відомості підтверджуються схемою дорожньо-транспортної пригоди та фотографіями (а.с. 2, 6), які фіксують слідову інформацію, розташування транспортних засобів та їх пошкодження.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, в вину водія ОСОБА_1 ставиться невиконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що виразилося в тому, що остання, керуючи автомобілем, не вибрала безпечну швидкість руху, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI Galant»,пошкодивши обидва транспортні засоби.

Апеляційний суд констатує, що стаття 124 КУпАП є банкетною, то при розгляді такої категорії справ необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Крім того, в зазначеній постанові звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу доведення провини за критерієм «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Під час розгляду справи суд першої інстанції, в порушення вимог статтей 247 і 280 КУпАП, не дослідив докази, не дав їм оцінку, керувався лише показами водія ОСОБА_1 , не викликавши в судове засідання іншого водія - ОСОБА_2 , не співставивши показання ОСОБА_1 із матеріалами справи та наявними у них доказами і взагалі не проаналізував докази, що призвело до порушення норм матеріального, процесуального права.

Суддя апеляційного суду вважає, що питання доведення чи не доведення провини необхідно вирішувати, виходячи з аналізу чинних процесуальних норм КУпАП.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що викладені місцевим судом висновки про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суперечать матеріалам справи, рішення суду не ґрунтується на належних, достовірних та допустимих доказах.

Так, під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_2 пояснював, що його автомобіль «MITSUBISHI Galant» на момент зіткнення перебував у нерухомому стані на узбіччі.

Водій ОСОБА_1 вказала на те, що керувала автомобілем «DAEWOO Matiz» та через ожеледицю автівку занесло і мало місце зіткнення із автомобілем «MITSUBISHI Galant». При цьому ОСОБА_1 підтвердила перебування транспортного засобу «DAEWOO Matiz» на момент зіткнення у нерухомому стані.

Звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, потрібно зауважити на помилковості висновку суду про відсутність доказів швидкісного режиму з боку водія ОСОБА_1 , оскільки останній не інкримінувалося саме перевищення дозволеної швидкості руху.

Між тим пояснення обох водіїв стосуються обставин дорожньо-транспортної пригоди за обставин перебування автомобіля «MITSUBISHI Galant» у статичному стані та руху саме транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , що є вирішальним для з`ясування обставин в контексті змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 .

Крім того, з огляду на висновки районного суду щодо несприятливих погодних умов, зауважую на хибності висновку суду з цього приводу внаслідок положень, зокрема інкримінованого п. 12.1 ПДР, відповідно якого водій повинен ураховувати дорожню обстановку під час вибору безпечної швидкості руху.

В ході апеляційного розгляду досліджені письмові докази і встановлена доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення також і матеріалами справи, а саме: схемою місця ДТП (а.с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно з якими вона, будучи водієм автомобіля, не впоралась з керуванням, її занесло на слизькій дорозі та сталося зіткнення з авто, яке стояло біля бордюру (а.с.3), письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а.с.4), які також повністю відповідають поясненням при апеляційному розгляді.

Даючи оцінку наявним у справі доказам, апеляційний суд приходить до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, яке знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржену постанову слід скасувати як незаконну, а ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є передумовою задля вирішення питання про накладення адміністративного стягнення і перебуває у межах вимог 280 КУпАП стосовно з`ясування, зокрема провини особи.

Між тим, попри висновок апеляційного суду про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зауважую, що на момент розгляду справи закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення було скоєне 16.01.2023р.

Затаких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п.7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Рощина В.С. задовольнити.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2023 р., якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, скасувати.

Постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винною за ст. 124 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі спливом строку накладення на неї адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник

Дата документу Справа № 337/753/23