Справа № 359/2083/23
Провадження № 3/359/1270/2023
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши з технічною фіксацією за участю особи, яка притягається до відповідальності, потерпілої ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 743714 від 28.02.2023 року, 28.02.2023 року о 06 год. 50 хв. гр. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання вчинив по відношенню до своєї матері домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судові засідання 14.03.2023 року, 16.03.2023 року та 21.03.2023 року ОСОБА_5 з`являвся, своєї провини не визнавав та заявив клопотання про виклик свідків, що здійснено судом на судове засідання 14.04.2023 року.

В судове засідання 14.04.2023 року ОСОБА_5 не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. До початку проведення судового засідання подав заяву про розгляд за його відсутності. У цьому зв`язку, судовий розгляд даного адміністративного матеріалу завершено за відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Так, судом досліджено матеріали про адміністративне правопорушення, відеозаписи факту виявлення правопорушення, поведінки ОСОБА_5 , допитано потерпілу ОСОБА_1 , свідків працівників поліції ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_4 .

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_4 повідомили суду, що така поведінка (нецензурна лайка, примус та агресія) з боку ОСОБА_5 є систематичною та пов`язаною з його психічними розладами, щодо лікування яких рідні не можуть вдатись, оскільки ОСОБА_5 не надає своєї згоди на відповідне лікування. З цього приводу, потерпіла повідомила, що раніше ОСОБА_5 приймав ліки, а тому він був спокійним та не вчиняв агресивних дій, однак в подальшому відмовився самостійно лікуватись та приймати відповідні ліки. Добровільно до лікаря психіатра він не бажає іти, що перешкоджає виявлення відповідних захворювань та розладів стану психіки останнього.

Поведінка ОСОБА_5 іноді є такою агресивною, що рідні вимушені були його зв`язувати, щоб він не вчинив шкоди собі та оточуючим, що мало місце також 28.02.2023 року вранці.

Зазначені обставини підтвердила свідок ОСОБА_4 , яка є дружиною рідного брата ОСОБА_5 , у зв`язку з чим проживає з ним однією сім`єю, разом з потерпілою ОСОБА_1 . Вона була очевидцем події, що мала місце 28.02.2023 року та підтвердила всі наведені потерпілою обставини, а також підтвердила неадекватність поведінки ОСОБА_5 , що безперечно пов`язано з його психічним станом.

Свідки працівники поліції ОСОБА_6 і ОСОБА_3 суду повідомили, що вони прибули на виклик до родини ОСОБА_7 за місцем їхнього проживання в недобудованому приміщенні, та виявили, що ОСОБА_5 був зв`язаним. Під час бесіди з ним, вони неодноразово чули нецензурну лайку від нього, вони звільнили його руки, однак в подальшому, вимушені були одягнути кайданки для заспокоєння ОСОБА_5 , який вів себе зухвало та неадекватно. Хоча на переконання працівників поліції, ОСОБА_5 вчиняв свої дії з розумінням та уявленням що відбувається, оскільки неодноразово звертався до них з вимогами підтвердити їхні особи. Також працівники поліції роз`яснили йому його права та наслідки продовження агресивної поведінки в їх присутності. У цьому зв`язку, ОСОБА_5 протягом їхнього перебування в будинку неодноразово змінював своє ставлення та поведінку від заспокійливої до явно агресивної. На їх переконання, поки статус особи не підтверджено медичними висновками щодо наявності у неї психічних розладів, то особа вважається такою, що таких розладів немає. Тому вони склали відповідний протокол відносно ОСОБА_5 за вчинене ним домашнє насильство, що мало місце 28.02.2023 року. Щодо необхідності виклику медичної допомоги, пов`язаної з психічним станом правопорушника, зазначили що не мали таких повноважень.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, допитавши потерпілу та свідків, приходить до висновку, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_5 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання грома дян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані, окрім іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому повноважною особою зазначаються усі необхідні відомості для подальшого прийняття судом рішення у справі. Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених статтею 258 цього Кодексу, та повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно статті сьомої зазначеного Закону, діагноз психічного розладу встановлюється відповідно до загальновизнаних міжнародних стандартів діагностики та Міжнародної статистичної класифікації хвороб, травм і причин смерті, прийнятих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я для застосування в Україні. Діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних із станом її психічного здоров`я.

Методи діагностики та лікування і лікарські засоби, дозволені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, застосовуються лише з діагностичною та лікувальною метою відповідно до характеру психічних розладів і не можуть призначатися для покарання особи, яка страждає на психічний розлад, або в інтересах інших осіб.

Забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно.

Методи діагностики та лікування і лікарські засоби, що становлять підвищений ризик для здоров`я особи, якій надається психіатрична допомога, застосовуються за призначенням і під контролем комісії лікарів-психіатрів: за усвідомленою письмовою згодою особи, яка досягла 14 років; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - за письмовою згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, якщо така особа за своїм станом здоров`я не здатна надати усвідомлену письмову згоду, - за письмовою згодою її законного представника.

Перелік методів діагностики та лікування і лікарських засобів, що становлять підвищений ризик для здоров`я особи, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Суд приймає до уваги наявні та дослідженні матеріали справи, та наведені норми закону, особу яка притягується до адміністративної справи та вбачає, що станом на момент розгляду справи немає достатніх підстав для притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Так, на думку суду, під час скоєння адміністративного правопорушення, був в стані неосудності. Такий висновок судом зроблено за відсутності відповідного висновку експертизи чи висновку лікаря, зважаючи на умови за яких таке правопорушення мало місце.

Так, потерпіла мати ОСОБА_5 ОСОБА_1 , зазначила, що її син має захворювання, що перешкоджають йому адекватно сприймати обставини, пов`язане з психічними розладами здоров`я, у зв`язку з чим він на добровільній основі раніше приймав відповідні ліки, однак вподальшому відмовився їх вживати. На сьогоднішній день вона не може забезпечити лікування сина, зважаючи на свій стан здоров`я та вік, неможливість такого лікування та відвідування лікаря психіатра пов`язана з особистою згодою ОСОБА_5 , який заперечує таку необхідність.

Зазначена обставина підтверджена також свідком ОСОБА_4 , та відповідним відеозаписом події 28.02.2023 року, що долучений до матеріалів справи.

Крім того, суд також враховує поведінку ОСОБА_5 під час розгляду справи в суді.

З цього приводу, суд приходить до висновку, про неможливість висновку про наявність у ОСОБА_5 такої ознаки складу правопорушення, які осудність.

Осудність - ознака складу адміністративного правопорушення, що характеризує його суб`єкт; вина - ознака складу, який характеризує суб`єктивну сторону. Осудність, як і вина, характеризується певними ознаками: інтелектуальними й вольовими.

Зі змісту ст. 17 КУпАП вбачається, що особа яка була в стані неосудності, під час скоєння адміністративного правопорушення, не підлягає адміністративній відповідальності.

Зокрема в ст.20 КУпАП передбачено, що не підлягає відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Зважаючи на встановлені судом обставини та поведінку особи, яка притягається до відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_5 на момент вчинення відповідних дій 28.02.2023 року не мав достатніх ознак того, що він міг усвідомлювати свої дії або керувати ними.

При цьому, при виявленні таких обставин, суд неповинен керуватись лише наявністю відповідного висновку експерта чи лікарського свідоцтва щодо наявності психічного розладу у особи, оскільки відповідні обставини наявності таких порушень відносно ОСОБА_5 підтверджені його рідними та близькими людьми, які проживають з ним спільно тривалий час.

Сама поведінка ОСОБА_5 під час складення протоколу 28.02.2023 року, його затримання працівниками поліції у зв`язку з агресивною поведінкою останнього, відповідної поведінки в залі суду, є також підставою для сумніву в наявності осудності у особи, яка притягається до відповідальності.

Самостійно призначити відповідне дослідження чи експертизу відносно ОСОБА_5 щодо наявності відповідного психічного розладу здоров`я, суд немає відповідних правових підстав в межах даного адміністративного матеріалу.

В той же час, у відповідності до загальних засад кримінального судочинства, всі сумніви трактуються на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно ст. 247 КУпАП, визначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед яких (пункт 3) є неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з урахуванням сумнівності в осудності особи.

На підставі наведеного, керуючись ст.17, 20, ч. 1 ст. 173-2 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк