Справа № 675/352/23
Провадження № 3/675/225/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., з серетарем судового засідання ОСОБА_1 ,

з участю особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_2 , захисника Горлюк Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Ізяславі у режимі відеоконференції матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізяславським РВУМВС України в Хмельнцькій області 31 липня 2001 року,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

індивідуальний ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

працюючого фізичною особою підприємцем,

на утримані одна неповнолітня дитина,

жителя АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а :

З протокол у про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 у вину ставиться те, що він 22 лютого 2023 року о 22 годині 40 хвилин у с. Борисів Шепетівського району Хмельницької області по вул. Вишневій біля буд. 1 керував автомобілем «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, невиразна збуджена мова, нестійка хода. Від проходженння огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці події та в медичному закладі водій відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та положення ст. 63 Конституції України ОСОБА_2 роз`яснені.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав, суду повідомив, що він не керував транспортним засобом, тому що ще вранці через несправність його автомобіль скинуло у кювет і він не зміг його витягти та не зміг отримати відповідну допомогу. Ввечері він прийшов до транспортного засоб, щоб забрати особисті речі, а керувати цим транспортним засобм не міг через несправність.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Горлюк Ю. В. повідомила, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відсутні належні і допустимі докази того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

Вислухавши особу, яка притягується до відповідальності, допитавши свідків, встановивши позицію захисника, дослідивши матеріали справи, суддею встановлено наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення саме на співробітників поліції, як на осіб, що в силу статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Так, згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За вимогами п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Частина перша ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до цих нормативних актів особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. (ч. ч. 1, 2, 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення,).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року із змінами, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

З наданого суду відеозапису події не вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, крім того на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_2 неодноразово повідомляв працівнику поліції, що не керував транспортним засобом, як на місці перебування транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Саме те, що він не керував транспортним засобом, і стало підставою відмови ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Допитані в ході судового розгляд в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду показали, що 22 лютого 2023 року о 22 годині ОСОБА_2 транспортним засобом не керував. Сваідки підтвердили, що ОСОБА_2 лише забирав з салону речі. Свідок ОСОБА_3 суду показав, що йому ОСОБА_2 розповів про несправність, внаслідок якої автомобіль не заводиться. Свідок ОСОБА_4 суду показав, що проходячи того дня о 14 годині біля місця перебування автомобіля, бачив, що цей автомобіль вже перебував на тому самому місці і в тому самому стані.

Інших доказів, які б доводили факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом 22 лютого 2023 року о 22 годині 40 хвилин, в ході судового розгляду суду не було надано.

ОСОБА_2 посилався на те, що транспортний засіб не заводився, однак в акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23 лютого 2023 року така інформація відсутня, зазначено, що автомобіль був переміщений на спеціальний майданчик і до акта додані ключі від автмобіля.

На запит суду про спосіб переміщення транспортного засобу з місця перебування до спеціального майданчику Відділ поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління ГУНП в Хмельницькій області повідомив, що переміщення автомобіля на спеціальний майданчик відбувалось шляхом буксирування.

За вимогами п. 1.10 Правил дорожнього руху буксирування - переміщення одним транспортним засобом іншого транспортного засобу, яке не належить до експлуатації автопоїздів (транспортних составів) на жорсткому чи гнучкому зчепленні або способом часткового навантаження на платформу чи на спеціальне опорне пристосування.

Таким чином покази ОСОБА_2 щодо несправності транспортного засобу не були спростовані.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язку збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Враховуючи викладене, суддя приходить до переконливого висновку, що вина ОСОБА_2 у керуванні транспортними засобом особою в стані алкогольного сп`яніння доведена не була.

Таким чином, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Янішевська О. С.