Справа № 187/2149/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 листопада 2023 року

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Караул О.А. розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшли із ВП №10 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, складених відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №299751 від 31.10.2023 слідує, що 31.10.2023 року о 10 год. 35 хв. в с. Мала Петриківка по вул.. Клиновій Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Тойота Рав 4 д.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала. Суду пояснила, що 31.10.2023 року вона разом зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_2 вирішили поїхати до с. Лобойківка. За кермом був ОСОБА_2 , оскільки вона на передодні вживала алкоголь. Щойно вони від`їхали, у них відбулася сварка, в ході якої чоловік зупинив авто та зламав ключ, після чого вона пішла за дублікатом до дому, а коли повернулася то на місці вже були працівники поліції. Однин з працівників поліції висловив усну вимогу, щоб вона сіла за кермо автомобіля та прибрала його з проїзної частини, після чого одразу ж почали вимагати пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема з відеозапису з нагрудної б/к поліцейського, при прибутті поліцейських за викликом ОСОБА_1 за кермом автомобіля не перебувала. З самого початку спілкування з поліцейським остання чітко заявила, що за кермом автомобіля перебувала не вона, а її колишній чоловік ОСОБА_2 . Потім працівник поліції зробив усне розпорядження щоб ОСОБА_1 як власник автомобіля відігнала його з проїзної частини на декілька метрів, щоб він не заважав руху, що остання і зробила, після чого працівники поліції почали звинувачувати її в тому, що вона щойно керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та у зв`язку з цим має пройти обов`язків огляд на встановлення стану сп`яніння. ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду, обґрунтовуючи свою відмову тим, що працівники поліції самі попросили її відігнати автомобіль, а потім незаконно звинуватили її в водінні у п`яному вигляді.

Суд не приймає пояснення свідка ОСОБА_2 як беззаперечний доказ керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, адже як слідує з матеріалів справи вказані особи перебували в шлюбі та на той час мали неприязні стосунки, що значною мірою могло вплинути на об`єктивність пояснень свідка. При цьому сама ОСОБА_1 з самого початку надавала послідовні пояснення, які суперечать поясненням свідка ОСОБА_2 . Інших доказів які б у своїй сукупності підтверджували пояснення свідка ОСОБА_2 та спростовували б пояснення ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Той факт, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відігнала автомобіль з проїзної частини на декілька метрів, щоб він не заважав руху, суд не розцінює як такий, що підтверджує керування в стані алкогольного сп`яніння, що тягне за собою притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні ст.. 130 КУпАП, а відтак суд вважає, що і обов`язку проходити відповідний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не мала.

Отже, суд вважає, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП України передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказані обставини та беручи до уваги, що в судовому засіданні не доведено об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 України, що інкриміновано ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне дану адміністративну справу закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: О. А. Караул