Справа № 742/2817/23 Головуючий у 1 інстанції Фетісова Н. В.
Провадження № 33/4823/683/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Акуленко С.О. за участю захисника-адвоката Лишко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Лишко В.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 серпня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.06.2023 року о 09 год. 15 хв. ОСОБА_1 в м. Прилуки Чернігівської області по вул. Київській керував транспортним засобом «ВАЗ 21124», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами тесту приладу Драгер - 0,39%о, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Лишко В.А. подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та його рух не зафіксовано на відеозаписі, тому неможливо встановити, яка особа ним керувала.

Крім того, перебування особи в стані алкогольного сп`яніння не за кермом та у транспортному засобі, який не є в стані руху, а знаходиться в нерухомому стані, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проведено без свідків та у протоколі про адміністративне правопорушення відомості про свідків не вказані.

Також працівниками поліції не складався акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не складався та в матеріалах справи відсутній. В цьому випадку, працівниками поліції не було дотримано вимог, встановлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та до матеріалів справи не долучено необхідних документів, з яких можна зробити висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Роздруківку результатів тесту приладу Драгер не можна вважати належним доказом, так як відеозапис не містить фрагменту, на якому видно, що для проведення освідування водія було використано новий мундштук.

Крім того, відеофіксація подій не є безперервною, постійно переривається, складається з окремих файлів, та з нього не можливо встановити всі події, тому вона є неналежним та недопустимим доказом.

З врахуванням зазначених обставин, на думку апелянта, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Адвокат Лишко В.А. у судовому засіданні апеляційного суду повідомила, що ОСОБА_1 вину не визнає, так як транспортним засобом він не керував, а за кермом авто був кум. На наданих працівниками поліції відеофайлах не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, на місці зупинки працівниками поліції не було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проведено з використанням приладу Драгер, що є порушенням вимог п. 2.9 «а» ПДР.

Викладені у даному протоколі відомості ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом та особисто в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначив «згоден».

Обставини, зазначені в протоколі також узгоджуються із дослідженим судом відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 09.06.2023 року за участю водія ОСОБА_1 .

З переглянутого відеозапису встановлено, що після того, як працівники поліції зупинили службовий автомобіль, до них від зупиненого транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , зі сторони водійського сидіння, підходить водій ОСОБА_1 , під час спілкування з яким працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній погодився пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу. Проведення працівниками поліції даного огляду водія ОСОБА_1 здійснювався з використанням спеціальних технічних засобів, при цьому поліцейський надає ОСОБА_1 запакований мундштук, пропонує перевірити його герметичність, та відкрити, водій особисто його відкриває. За результатами огляду з приладу Драгер, встановлено 0,39%. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився та вказані обставини останній не заперечував, неодноразово повідомляв, що спиртні напої вживав вчора. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 намагався домовиться з працівниками поліції щодо не складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Також будь-яких зауважень на дії працівників поліції ОСОБА_1 не висловлював.

Даними роздруківки алкотестера «Драгер» встановлено, що за результатами освідування наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 0,39%о, тобто, він перебував у стані алкогольного сп`яніння. З результатами огляду водій погодився та власноручно їх підписав.

Огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та результаті спеціального технічного засобу «Драгер», ОСОБА_1 зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом, на якому ОСОБА_1 особисто підтвердив факт керування автомобілем та на запитання поліцейських про відсутність номерного знаку на причепі, повідомив, що їде в МРЕО на реєстрацію. Факту керування транспортним засобом не заперечував та не повідомляв, що за кермом був кум. Аналізуючи поведінку ОСОБА_1 протягом всього часу складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що саме він перебував за кермом транспортного засобу та керував ним в стані алкогольного сп`яніння.

Також є безпідставними твердження захисника про те, що відеофіксація подій працівниками поліції велася не безперервно, тому відеофайли не можна вважати належними та допустимими доказами, так як фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та його освідування зафіксовані на файлах безперервно і при їх перегляді не виникає сумніву у їх достовірності, тому відеозаписи є належними та допустимими доказами.

Доводи апелянта щодо відсутності пояснення свідків, що можуть підтвердити законність проведеного огляду водія, також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 проводився із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Інші твердження апелянта, зокрема про відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Лишко В.А. - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко