Провадження №3/447/638/23
Справа №447/1242/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Друзюк М.М. , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу серії ВАВ № 970580 від 26.04.2023 ОСОБА_2 25.04.2023 близько 22 год.00 хв. за адресою : АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_3 , а саме голосно кричав , виражався нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив , що це його дружина ініціювала конфлікт і сварку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до приписів статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи. Іншими відомостями, також, є докази, які підтверджують обставини, викладені у протоколі.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.

Сама по собі словесна сварка, яку вчинив ОСОБА_1 не утворюють домашнього насильства та складу адміністративного правопорушення. Тільки у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, зазначені висловлювання становлять собою об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

У вказаному вище протоколі особою, яка його склала, не зазначені наслідки настання, яких є обов`язковою умовою згідно з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відсутність таких даних позбавляє суд можливості об`єктивно встановити обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та прийняти законне рішення.

Дослідивши матеріали справи, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушенння, вважаю, що в діях останнього відсутній склад правопорушення , передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення ,шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Друзюк М. М.