ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 Справа №607/11404/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

секретаря судового засідання Крук А. В.,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, адвоката Череватого П. М.,

розглянувши матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, ожруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

20 червня 2023 року о 17 год. 49 хв. в м. Тернополі на просп. Степана Бандери, 20 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MercedesBenz ML 350, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань» ТОР водій категорично відмовився, що зазначено у висновку 104 від лікаря. Вказаним водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної ОСОБА_1 пояснив, що у червні 20 числа їхав біля зупинки на просп. Бандери в парк «Лемківський двір». Його зупинили працівники поліції, причини зупинки не повідомили, сказали, що вбачають ознаки наркотичного сп`яніння, тому необхідно пройти огляд. В туалет не хотів, а тому не міг здати аналізи. Потім пішов, але зразки не підійшли. Повторно відмовився проходити, бо не хотів. Склали протокол про те, що відмовився пройти огляд. Лікаря при огляді не було, все контролювали поліцейські, при відборі зразків поліцейський знаходився біля ОСОБА_1 . Лікаря спочатку взагалі не було, потім з`явився на хвилину і пішов, не оглядав, документи не складав. ОСОБА_2 відмовився повторно здавати сечу, бо фізично в туалет сходити не міг.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Череватий П. М. у судовому засіданні підтримав подане пояснення ОСОБА_1 та просив закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП, про що подав письмове клопотання.

Так, 31 жовтня 2023 року адвокатом Череватим П. М. суду подано пояснення, у якому він вказав:

1) транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 20 червня 2023 року було зупинено без достатніх фактичних та правових підстав.

Як вбачається із початку наявного в матеріалах справи уривку відеозапису під назвою «exportqhjl7mp4», працівник поліції після зупинки транспортного засобу не повідомляє ОСОБА_1 будьяких причин зупинки та одразу ж ставить вимогу надати для ознайомлення його документи. На прохання підзахисного роз`яснити йому причину зупинки транспортного засобу поліцейські нічого не відповідають, натомість з`ясовують відомості про особу водія. Встановивши, що за кермом транспортного засобу перебуває ОСОБА_1 , поліцейський повідомляє, що відносно нього підзахисного наявний медичний висновок про перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння, який через деякий час підвезуть. Надалі, із відеозапису (час на відеозаписі 17:59:20) вбачається, що згідно вказаного висновку адміністративні матеріали уже складенні. На неодноразові прохання ОСОБА_1 надати будьякі докази перебування його транспортного засобу в орієнтуванні чи розшуку (час на відеозаписі 18:00.25), працівниками поліції таких доказів надано не було.

Матеріали справи не містять будьяких доказів законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 перебування останнього чи його транспортного засобу у розшуку.

Із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будьякі порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такі висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 pоку (справа №686/11314/17).

В свою чергу, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису, ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу поводив себе адекватно, чітко відповідав на поставленні запитання, висловлював свої заперечення, спілкувався із адвокатом, на вимогу поліцейського відкривав багажне відділення, салон та бардачок транспортного засобу. Візуально будьяких ознак сп`яніння у нього не спостерігалося, його поведінка відповідала обстановці, координація рухів була чіткою.

З огляду на вказане, будьяких підстав вимагати у ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у поліцейських не було. Проте така вимога була озвучена підзахисному, який в свою чергу надалі проїхав в заклад охорони здоров`я та надав зразок свого біологічного середовища (сечі) для проведення лабораторного дослідження.

Згідно наявного протоколу про адміністративне правопорушення, суть адміністративного правопорушення у вчиненні якого обвинувачують ОСОБА_1 полягає в тому, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідного огляду в закладі охорони здоров`я, про що зазначено у висновку № 104 від лікаря.

Надаючи свої пояснення суду, ОСОБА_1 зазначив, що не відмовлявся проходити огляд з метою визначення стану наркотичного сп`яніння. Отримав ємність для здачі сечі, яку в подальшому наповнив своєю сечею та передав її поліцейським, оскільки саме вони контролювали забір сечі. Надалі поліцейські абсолютно безпідставно запідозрили його у тому, що він нібито наповнив надану йому ємність не своєю сечею, а іншою речовиною.

Враховуючи вказане, поліцейські почали вимагати у нього повторно наповнити ємність, проте він відмовився це робити, оскільки за його словами фізіологічно не міг. В цей час, прийшов лікар, який не запропонував йому здати будьяке інше біологічне середовище для проведення дослідження, а повірив словам поліцейських, які безпідставно запідозрили його у наповнені ємності іншою речовиною, а не сечою.

Пояснення підзахисного повністю узгоджуються із наявним у матеріалах відеозаписом, згідно якого на 46 хв. запису (18:35:34 на відео) зафіксовано, що у руках ОСОБА_1 наявна пуста баночка. Надалі, на 1 год. 36 хв. запису (18:36 на відео) зафіксовано, як ОСОБА_1 під контролем та в полі зору поліцейського проходить в туалет, не зачиняє двері та через короткий період часу виходить з туалету, маючи при собі частково заповнену ємність, яку йому перед цим було надано.

Таким чином, на виконання вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі по тексту Інструкція) ОСОБА_1 наповнив надану йому баночку своїм біологічним матеріалом (сечею) після чого віддав її поліцейським та працівнику закладу охорони здоров`я.

Твердження поліцейських про те, що ОСОБА_1 начебто наповнив ємність наданої йому баночки іншою речовиною не заслуговують на увагу та не підтверджуються будьякими доказами.

У відповідності до п.п. 3, 7 Розділу ІІІ вказаної вище Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а не працівниками поліції.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Методичними рекомендаціями «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», узгодженими 18 січня 2011 року з МОЗ Украни, а саме п. 1.1 розділом 1 передбачено, що відбір біологічного матеріалу за направленням лікаря (фельдшера) на токсикологічне дослідження проводить уповноважена особа закладу охорони здоров`я у будь який час доби за методикою та застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ України.

Відповідно до п. 1.5 розділу 1 вказаних методичних рекомендацій, лікар (фельдшер), який призначає дослідження на виявлення речовин, що контролюються, відповідає за дотримання правил відбору зразків, внесення достовірної інформації про пацієнта, повноту та достовірність супровідної документації для лабораторії.

За змістом п. 1.1.3 вказаних методичних рекомендацій, особа, яку обстежують, у супроводі уповноваженої особи проходить у туалетну кімнату, яка має тільки унітаз. Ручка змиву на бачку унітазу повинна бути зафіксована на момент забору сечі, а у бачку унітаза повинна бути ємкість із засобом для підфарбовування води. Коли в туалетній кімнаті є раковина, полиці або шафа, то уповноважена особа безпосередньо перед проведенням забору сечі знімає ручки з кранів для води, перевіряє вміст полиць та шаф на предмет сторонніх речей і видаляє з приміщення засоби для дезінфекції, миття, чищення та інші речовини, які можуть зіпсувати зразок. При цьому, при проведенні такої процедури уповноважена особа повинна знаходитись під дверима туалету (постанова Тернопільського апеляційного суду від 23 січня 2020 року по справі № 607/26806/19).

Наявний у матеріалах справи відеозапис не містить відомостей, що лікар або інші працівники закладу охорони здоров`я, належним чином віднеслися до своїх обов`язків щодо огляду приміщення туалету перед тим, як ОСОБА_1 у ньому наповнив ємність баночки своєю сечею.

Поліцейський, який замість лікаря, всупереч наведеним вище вимогам Інструкції та методичним рекомендаціям, безпосередньо перебував біля дверей відчиненого туалету та полі зору якого перебував ОСОБА_1 , не робив будьяких зауважень останньому, коли відбувався забір сечі.

Будьяких доказів, які б спростовували пояснення підзахисного, що він надав працівникам закладу охорони здоров`я баночку із своєю сечею, матеріали справи не містять.

Дослідження вмісту баночки не проводилося.

Надалі, після передачі баночки із сечею працівникам закладу охорони здоров`я, ОСОБА_1 повторно відмовився наповнювати ще одну баночку, оскільки не був фізіологічно спроможний та поспішав.

У відповідності до п. 1213 Розділу І вказаної вище Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, беручи до уваги наведені вимоги Інструкції, фізіологічну неспроможність ОСОБА_1 надати додаткову ємність із сечею, сумніви поліцейських щодо походження наданого останнім біологічного матеріалу могли бути нівельовані наданням ОСОБА_1 зразків інших біологічних середовищ слини, крові, тощо. Проте, вимоги про надання таких зразків не було.

Беручи до уваги вказане, захисник Череватий П. М. вважає, що немає підстав для кваліфікації дії ОСОБА_1 , як таких, що свідчать про його відмову від проходження встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Щодо пояснень допитаного в ході судового розгляду свідка ОСОБА_3 лікаря, який зафіксував факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, то до таких захисник просив віднестись критично в частині щодо повідомлених обставин саме даної справи.

Щодо пояснень лікаря вцілому про порядок проходження огляду особи з метою виявлення у неї стану наркотичного сп`яніння, то захисник просив врахувати, що за словами лікаря забір біологічного матеріалу у особи повинен був відбуватися, в тому числі під наглядом медичних працівників, чого у даній справі зроблено не було.

Окрім того, як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису, лікар нарколог не здійснював огляду ОСОБА_1 на предмет його перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння та відповідно не встановлював будьяких ознак.

Висновку або ж акту лікаря за № 104, у якому було б зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та ознаки наркотичного сп`яніння, як про це зазначено у протоколі, матеріали справи не містять.

Згідно наявного відеозапису такі документи не складалися.

Відтак, ОСОБА_4 виконав свій обов`язок пройти у передбаченому законом порядку огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а не прийняття його біологічно матеріалу (сечі) для подальшого проведення лабораторного дослідження фактично унеможливило його захист від звинувачень поліцейських у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння;

3) Щодо наявного в матеріалах справи направлення на медичний огляд, то захисник вважає його недопустимим доказом, оскільки відомості про нього відсутні серед додатків, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а наявний у матеріалах справи відеозапис не фіксує процесу його складання та оголошення поліцейським.

Наявний у матеріалах справи рапорт працівника поліції відсутній у переліку доказів, передбачених ст. 251 КУпАП. Інформація у вказаному рапорті відображено виключно зі слів поліцейського, який є зацікавленою особою. Згідно практики Верховного Суду, такий рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості особи y адміністративних правопорушень (постанова від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16a)

Згідно пояснень ОСОБА_1 , він на спростування припущень поліцейських щодо його перебування у стані наркотичного сп`яніння того ж вечора 20 червня 2023 року після складання протоколу, намагався самостійно здати інший біологічний матеріал для проведення дослідження, однак йому у цьому було відмовлено, зважаючи на пізню годину. Тому, ОСОБА_1 на наступний день після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння у КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань», за результатами якого у нього не було виявлено ознак сп`яніння, а у сечі не знайдено слідів наркотичних речовин.

Допитаний у судовому засіданні як свідок лікар КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань» ОСОБА_3 суду показав, що якби ОСОБА_1 здав сечу, вони б провели аналіз, якщо він відмовився, то фіксувалася відмова. Огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем. Працівники поліції дають направлення, лікар питає, чи особа дає згоду на проходження огляду. Дальше надається ємність на здачу сечі. Сидять, чекають. Для наркотичного сп`яніння здається тільки сеча, для алкогольного тільки кров. Коли людина погоджується на проведення огляду, розпочинається процедура такого огляду, однак лікар і без зразку може визначити його стан. В лікувальному закладі стараються завжди брати сечу для висновку задля остаточного висновку про стан особи та уникнення будьяких сумнівів. За декілька годин наркотики із сечі не виводяться. Щодо даного випадку, приходили працівники поліції з особою і питали, чи дає він згоду на проведення огляду. Працівники поліції не принесли сечу, немає і обстеження, зафіксували відмову. При відібранні зразка на аналіз має бути присутній поліцейський і працівник медичного закладу. Свідок не може стверджувати, чи була медсестра. Він думає, що була дотримана процедура, оскільки банки зі зразком сечі йому не надали, то відповідно була зафіксована відмова особи пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Дослідивши адміністративні матеріали, вважаю, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративній відповідальності підлягають особи, що керували транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передали керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП).

Так, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 розділу І. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), де також наголошено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 039072 від 20 червня 2023 року, 20 червня 2023 року о 17 год. 49 хв. в м. Тернополі на просп. Степана Бандери, 20 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MercedesBenz ML 350, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань» ТОР водій категорично відмовився, що зазначено у висновку 104 від лікаря. Вказаним водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Так, як вбачається із п. 4 розділу І вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерськоакушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

Так, як вбачається із матеріалів відеозапису exportqhjl7mp4, ОСОБА_1 разом із патрульними поліцейськими проїхав до КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань» ТОР для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерськоакушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п. 3 розділу ІІІ Інструкції).

Методичними рекомендаціями «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», узгодженими 18 січня 2011 року з МОЗ України, а саме п. 1.1 розділом 1 передбачено, що відбір біологічного матеріалу за направленням лікаря (фельдшера) на токсикологічне дослідження проводить уповноважена особа закладу охорони здоров`я у будь який час доби за методикою та застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ України.

Відповідно до п. 1.5 розділу 1 вказаних методичних рекомендацій, лікар (фельдшер), який призначає дослідження на виявлення речовин, що контролюються, відповідає за дотримання правил відбору зразків, внесення достовірної інформації про пацієнта, повноту та достовірність супровідної документації для лабораторії.

Із відеозапису exportqhjl7mp4 не вбачається відомостей, що лікар (фельдшер) знаходився у лікарні при здачі ОСОБА_1 аналізу сечі. Так, коли ОСОБА_1 сказав, що він йде після першої здачі аналізів, працівники поліції повідомили йому, що потрібно дочекатися лікаря.

Також, як слідує із матеріалів відеозапису exportqhjl7mp4, ОСОБА_1 надав працівникам поліції ємність із сечею, однак вони запідозрили його у тому, що він наповнив надану йому ємність не своєю сечею, а іншою речовиною. Враховуючи вказане, поліцейські почали вимагати у нього повторно наповнити ємність сечею, проте він відмовився це робити, оскільки за його словами фізіологічно не міг.

Водночас, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п.п. 7, 8 розділу ІІІ Інструкції).

Разом з тим, при вивченні матеріалів відеозапису судом було встановлено, що в даній справі має місце порушення процедури відбору зразків біологічного матеріалу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , що і стало причиною необґрунтованого запису № 104 від 20 червня 2023 року в Журналі реєстрації відмов від проведення медичних оглядів на стан сп`янінняв КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань» ТОР.

Лікар (фельдшер) відповідає за дотримання правил відбору зразків, внесення достовірної інформації про пацієнта, повноту та достовірність супровідної документації для лабораторії, а не працівники поліції, які в даному випадку підмінили собою лікаря та ставили під сумнів наданий їм ОСОБА_1 зразок сечі. В цей час, як вбачається із відеозапису, лікар чи інший медичний працівник були відсутні, відповідно вони не контролювати відбір біологічного матеріалу та не могли стверджувати про його достовірність чи недостовірність. Такі порушення процедури є неприпустимими та свідчать про те, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння було розпочато, але не завершено з причин, які не залежали від волі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відтак, із наданих суду доказів вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, надав зразок біологічного середовища (сечі), а отже виконав вимоги п.2.5. ПДР, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо покликання захисника на відсутність підстав для зупинки, судом встановлено наступне.

Як вбачається із відеозапису з реєстратора автомобіля патрульних IMG_0009, патрульні перестроїлися у смугу руху автомобіля MercedesBenz ML 350, р.н. НОМЕР_1 . та увімкнули проблискові маячки. Жодних порушень ПДР водієм автомобіля MercedesBenz ML 350, р.н. НОМЕР_1 на відеозаписі не зафіксовано.

На відеозаписі exportqhjl7mp4 вбачається, що патрульні підійшовши до автомобіля ОСОБА_1 , повідомляють, що є висновок про те, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, захисник Череватий П. М. надав суду відповіді на адвокатський запит, зокрема від Управління інформаційноаналітичної підтримки ГУНП в Тернопільській області № 2207/6/0123 від 30 червня 2023 року, № 2295/6/0123 від 06 липня 2023 року про те, що ОСОБА_1 в державний розшук не оголошувався та станом на 30 червня 2023 року, 06 липня 2023 року в розшуку не перебуває. Станом на 06 липня 2023 року згідно обліків ІП «Гарпун» транспортний засіб за державним номерним знаком НОМЕР_1 в розшук не оголошувався та в розшуку не перебуває.

Відтак, суд погоджується із доводами сторони захисту, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а повідомлена ними інформація про висновок, згідно якого водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, є недостовірною.

Беручи до уваги те, що причин зупиняти транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 у працівників поліції не було, як і те, що в ході розгляду справи встановлено відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутній факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад цього адміністративного правопорушення.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

При цьому, ЄСПЛ у справі «Алленеде Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Виходячи з положень статей 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно останнього слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 130, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 039072 від 20 червня 2023 року закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області Герчаківська О. Я.