Справа № 128/612/20
Провадження № 33/801/1129/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Чернюк І. В.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

розглянувши клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 19.02.2020 року, о 07 год. 30 хв. на автомобільній дорозі Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь, на 178 км, БП №9 «Бугас», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, назв`язне мовлення, тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду ухилився шляхом відмови. Від керування відсторонений. Тобто, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

08 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати указану постанову, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заявник указує, що постанову не отримував, про її існування йому стало відомо, лише в жовтні 2023 року, та ознайомився з оскаржуваною постановою в реєстрі судових рішень.

Також зазначив, що справа розглянута у його відсутність, про час та місце розгляду справи йому не було відомо, та в період розгляду справи в суді першої інстанції він перебував у Донецькій області у відрядженні з 12.01.2020 по 15.06.2020 року на підставі наказу по в/ч НОМЕР_1 від 13.01.2020 року.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись десятиденний строк на апеляційне оскарження, тобто з дня винесення постанови.

З матеріалів справи слідує, що оскаржувана постанова судом першої інстанції винесена та проголошена в повному обсязі 06 травня 2020 року.

08 травня 2020 року суд направив ОСОБА_1 копію постанови суду від 06 травня 2020 року.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зі справи слідує, що ОСОБА_1 був обізнаний про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 012806 від 19.02.2020 року, а також про те, що протокол буде розглядатись у м. Вінниці /а. с. 1/.

Доказів того, що ОСОБА_1 вживав заходів щоб дізнатись про стан розгляду протоколу про адміністративне правопорушення (звернення із запитами до суду, тощо) суду не надано.

Подія, яка інкримінується ОСОБА_1 , мала місце 19.02.2020 року. Постанова суду першої інстанції була опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 12.05.2020 року, а апеляційну скаргу подано 08.11.2023 року, тобто більш ніж через 2 роки місяців з дня прийняття постанови суду.

Наведені в апеляційній скарзі причини пропуску строку на оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції вважає неповажними, оскільки оскарження постанови суду в розумні строки залежала від волевиявлення заявника.

Окрім цього, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості користуватися послугами захисника з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, про що йому було роз`яснено, про що свідчать відмітки в протоколі про адміністративне правопорушення про ознайомлення з правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду не наведено достатніх причин, які б свідчили про існування перешкод для подання апеляційної скарги ОСОБА_1 в розумний проміжок часу, а також те, що ОСОБА_1 вчиняв усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для того щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Устименко проти України»).

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що в клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду не наведено поважних причин його пропуску, а тому в поновленні строку на оскарження постанови суду слід відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не позбавляє заявника права повторно звернутися з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, навівши поважні причини пропуску строку на оскарження постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

У задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2020 року відмовити.

Апеляційну скаргу з доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин