ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від командира 6 роти охорони 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новий Розділ Львівської області, адреса рестрації та адреса проживання: АДРЕСА_1 , одруженого, місце служби: військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , посада стрілець 2 відділення 3 взводу 6 роти 5 батальйону охорони, солдат військової служби за призовом під час мобілізації (на особливий період), на посаді перебуває з 23.06.2023, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , виданий Миколаївським РВК 18.10.2019р.. паспорт НОМЕР_3 віл 28.08.1997р., виданий Миколаївським РВ УМВС України у Львівській області.

за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2023 року, близько 18 год 30 хв, перебуваючи в пункті постійної дислокації ( АДРЕСА_3 ) солдат ОСОБА_1 перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, у нього була порушена координація рухів, мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з рота. Це підтверджують командир 3 взводу охорони 6 роти охорони 5 батальйону ст.лейтенант ОСОБА_2 , технік 6 роти охорони 5 батальйону сержант ОСОБА_3 , командир 6 роти охорони 5 батальйону старший лейтенант ОСОБА_4 . У результаті проведеного огляду у ОСОБА_1 встановлено діагноз: гостра алкогольна інтоксикація важкого ступеню 2,5% проміле. Правопорушення вчинено в умовах особливого періоду, відповідно до ст.1 Закону «Про оборону України», з моменту введення в дію Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022р, п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, закону України «Про правовий режим воєнного стану» за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у скоєному правопорушенні визнав повністю та підтвердив викладені у протоколі обставини, просив суворо не карати. Крім того, заявив клопотання, згідно якого, у випадку накладення стягнення в виді штрафу-просить розстрочити сплату штрафу строком на три місяці, посилаючись нанеможливість одноразово сплатити штраф.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, крім іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Окрім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а саме:

-протоколом військової частини НОМЕР_1 №735 про військове адміністративне правопорушення за частиною 3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 17.10.2023 року, складеного командиром 6 роти охорони 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_4 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_5 ;

-письмовими поясненнями техніка 6 роти охорони ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 ;

-письмовими поясненнями командира 6 роти охорони 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 ;

-письмовими поясненнями командира 3 взводу 6 роти охорони 5 батальйону ВЧ НОМЕР_1 ст.лейтента ОСОБА_7 ;

-випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 від 08.10.2023р. , у відповідності до якої ОСОБА_1 встановлено діагноз: гостре алкогольне сп`яніння. Огляд проведено за допомогою техпристрою Алкофор 307, результат огляду 2,5%.

-тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , виданого Миколаївським РВК 18.10.2019р. на імя ОСОБА_1

-витягом з наказу державної спеціальної служби транспорту командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.06.2023 року м.Червоноград №178, згідно якого, вважати таким, що вибули 27.06.2023 на важливі об`єкти і комунікації державного значення національної транспортної системи України на об`єкт №125 згідно Бойового розпорядження командира 1 ОБР від 08.03.2022р. за №10Т солдат ОСОБА_1 .

Доказів, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надано.

Положенням ч.3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого спяніння або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення або в умовах особливого періоду - тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно з ч. 5 ст.15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП знайшла своє підтвердження і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах її санкції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з введенням в Україні військового стану, командування військової частини просить суд не розглядати адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті (гауптвахти на даний час виконують функції з утриманням більш небезпечних осіб, а розглядати адміністративне стягнення у виді штрафу, так як ОСОБА_1 отримує гідне грошове забезпечення рівня контрактника.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Підстав для призначення йому адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ч.3 ст. 172-20 КУпАП, суд не вбачає.

Крім того, згідно ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

За вимогами ч.1 ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Положеннями ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не в змозі одноразово здійснити оплату штрафу, водночас не ухиляється від виконання судового рішення, суд дійшов до переконання про наявність законних підстав для розстрочки виконання постанови про накладання адміністративного стягнення строком 3 (три) місяці зі сплатою із розрахунку сплати: 3 платежі по 5666,7 гривень щомісячно по останній день календарного місяця.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 172-20, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП і призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

(Отримувач коштів: ГУК у Терн.обл./тг смт.Підв./21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977599, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0019677, код класифікації доходів бюджету: 21081100)

Розстрочити виконання постанови в частині накладання на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. строком на 3 (три) місяці із розрахунку сплати: 3 платежі по 5666,7 гривень щомісячно по останній день календарного місяця.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції) до суду.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови в частині накладення стягнення.

В частині надання розстрочки на виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу постанова оскарженню не підлягає.

Суддя