Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/415/23
Єдиний унікальний №733/461/23
Постанова

Іменем України

17 травня 2023 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Вовченка А.В.,

при секретарі Мошенець Л.М.,

розглянувши матеріали, що надійшли від начальника Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого , РНОКПП НОМЕР_1 за ст. 173-2 ч.2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.03.2023 року о 06 год . в АДРЕСА_1 за місцем свого проживання, перебуваючи в нетверезому стані , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_2 , ображаючи її нецензурними словами та висловлюючи та не давав взуття , внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному або психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, згідно поштового відправлення «адресат відмовився від отримання повідомлення».

Суд, виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність. Її неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 без поважних причин в судове засідання розцінюється судом як зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність ОСОБА_1

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Володіна проти РФ» від 09.07.2019, «Левчук проти України» від 03.09.2020 зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема:

протоколом серії ВАБ № 872835 про адміністративне правопорушення від 27.03.2023р.;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, відповідно до якого визначено рівень небезпеки як середній;

рапортом поліцейського про вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 ;

копією постанови №733/939/22 від 13.12.2022 про притягнення ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Дослідивши адміністративні матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КупАП.

Все зазначене в сукупності лише підтверджує факт того, що атмосфера взаємопорозуміння у цій родині відсутня, конфлікти для членів сім`ї є буденним та звичним явищем.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, важливість проблеми домашнього насильства; особу ОСОБА_1 . Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги відсутність у ОСОБА_1 критичного ставлення до скоєного, про що свідчить неявка до суду без поважних причин, а також зважаючи на характер правопорушення, вважаю, що до останнього доцільно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, розмір якого визначено судом на рівні найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.173-2 КУпАП, - що буде необхідним для його виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП та можливим недопущенням продовження насильства або настання більш тяжких наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Керуючись статтями 33-35, 36, 38, 40-1, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 ( триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536,80грн.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанову може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А.В.Вовченко