Справа № 357/5829/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2023 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олег Гребінь розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспортні дані та РНОКПП відсутні в матеріалах справи, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 075641 від 05.05.2023 року: 05.05.2023 року о 22 год. 16 хв. в м. Біла Церква по бул. Олександрійському, 94, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій відмовився.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Колчанов Р.В. належним чином повідомлялись про день, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляли.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

У зв`язку із неявкою ОСОБА_1 в судове засідання, суд також звертає увагу, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також суд враховує, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, з якою відкладення розгляду має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію було висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» та «Карнаушенко проти України.»

Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник достеменно знали про розгляд справи відносно ОСОБА_1 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, із заявами про відкладення розгляду справи не звертались, а також те, що підстави для відкладення розгляду даної справи відсутні, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 075641 від 05.05.2023 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.05.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку ОСОБА_2 від 05.02.2023, рапорт від 06.05.2023, відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

У диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 05.05.2023 року о 22 год. 16 хв. в м. Біла Церква Київської області, по бул. Олександрійському, 94, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції.

Під час спілкування, працівники поліції виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Крім цього ОСОБА_1 особисто повідомив працівникам поліції, що він вживав алкогольні напої.

Тому працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу або в найближчому визначеному для цього закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 першочергово погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу.

З досліджених відеозаписів з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 було роз`яснено порядок проходження даного огляду за допомогою спеціального технічного засобу, проте під час проходження вказаного огляду з використанням спеціального технічного засобу «Drager» ОСОБА_1 не завершує процедуру проходження огляду, тому огляд на стан алкогольного сп`яніння було перервано у зв`язку із недостатнім об`ємом видихуваного повітря.

Суддя зазначає, що працівником поліції неодноразово було роз`яснено порядок проходження даного огляду за допомогою спеціального технічного засобу, ОСОБА_1 декілька разів повторно проходив огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, але жодного разу вказану процедуру ОСОБА_1 не виконав у встановленому порядку та не завершував процедуру проходження огляду, передчасно переривавши видих повітря.

Після цього ОСОБА_1 починав відмовлятись від проходження огляду, на що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі відмови від належного проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Після цього працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 належним чином пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або ж пройти огляд в медичному закладі у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

Суддя зазначає, що вказані дії ОСОБА_1 можуть свідчити про умисне передчасне переривання ним видиху повітря з метою ухилення від проходження огляду та адміністративної відповідальності.

Суддя відхиляє доводи сторони захисту про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки наявні відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції відображають, що ОСОБА_1 особисто вказував про те, що саме він керував вказаним автомобілем та факт керування ним транспортним засобом не оспорював. Також суддя зауважує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями, однак зауважень та заперечень щодо даного протоколу не висловлював, а вказані у протоколі обставини засвідчив власним підписом.

Щодо доводів захисника, щодо того, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, суддя вказує, що дані обставини спростовуються відеозаписом «clip-3.mp4» на якому зафіксовано, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП права.

Також суддя зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський вказав серійний номер технічних приладів, якими здійснювалась відеофіксація, тому вказівка захисту на обставини того, що поліцейські не вказали вказані відомості є необґрунтованими.

Доводи адвоката Колчанова Р.В. про порушення з боку працівників поліції під час оформлення даних адміністративних матеріалів, оскільки протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутності двох свідків також є необґрунтованими з огляду на те, що положення статті 266 КУпАП та пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008, за умови використання технічних засобів відеозапису не вимагають від працівника поліції у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння складання протоколу про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків.

Стосовно доводів щодо того, що на відеозаписі з камери №477936, зафіксаваний час «23 год. 15 хв.» ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, суддя зазначає, що на вимогу працівника поліції Козилян В.Г. непристойно висловився та не наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я, а поведінка ОСОБА_1 , його висловлювання навпаки свідчать про його небажання проходити даний огляд.

Щодо направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.05.2023, суддя зазначає, що у суду відсутні підстави для визнання вказаного направлення неналежним доказом, оскільки відеозаписи свідчать, що ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано поліцейськими пройти огляд в закладі охорони здоров`я від чого ОСОБА_1 добровільно відмовився. Дане направлення було складено на місці події про що свідчать відеозаписи, а обставин які б перешкоджали ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я суддя не вбачає.

Стосовно відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, суддя вказує, що надані суду фрагменти відеозаписів є продовженням один одного, відомості зафіксовані наданими відеозаписами в достатній мірі відображають обставини вчиненого правопорушення та фіксацію даного порушення, а також узгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах справи, а відтак твердження, що дані відеозаписи є недопустимими доказами не є обґрунтованими.

Таким чином надані стороною захисту доводи із заперечення винуватості ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і є такими, що не спростовують його вину у вчинені інкримінованого порушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

За встановлених обставин, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП встановлена та підтверджується наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаних правопорушень.

При призначенні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, його ставлення до вчиненого.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 130, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ