ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2308/23 Справа № 202/475/23 Суддя у 1-й інстанції - Маринін О. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу захисника Філіповського В.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 23.12.2023 року о 11-50 год. в м. Дніпро по вул. Осіння біля будинку 1 керував т/з ВАЗ д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком Алкотестера 6820, результат тесту 1,87%, чим порушив п. 2.9А ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Філіповський В.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року та справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що:

- в матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки автомобіль взагалі не належить йому, а останній просто знаходився поруч із ним, коли підійшли працівники поліції.

- ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але з результатами цього огляду він був не згоден та відмовився підписувати акт огляду. В такому разі працівники поліції повинні були відвезти ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду, але цього не зробили і склали протокол;

- в матеріалах справи відсутнє і направлення ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, були повідомлені належним чином. До початку апеляційного розгляду на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання від захисника Філіповського В.В. про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності його та його підзахисного.

З метою дотримання розумних строків розгляду справи апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Філіповського В.В. за наявними матеріалами, які є достатніми для прийняття рішення, враховуючи також і те, що згідно зі ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, тобто неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку про те, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як витікає з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

У відповідності до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №458150; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; результатом тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, показник якого 1,87%; диском із відеозаписом з боді камер поліцейських; рапортом поліцейського тощо.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Що стосується посилання захисника в своїй апеляції на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються усією сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи, зокрема й відеозаписом з боді камери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що патрульні поліцейські проводять огляд водія на стан сп`яніння. Під час спілкування інспектор поліції вважає наявними ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціальних технічних засобів. Проведеним оглядом встановлено результат алкостестеру - 1.87%.

До того, суд першої інстанції надав обґрунтовану оцінку цим доводам сторони захисту, з якою цілком погоджується й апеляційний суд, що досліджені судом відеозаписи мають високу інформативність та беззаперечно свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Так, з відео вбачається що патрульні екіпажі прибули за викликом на 102 про порушення водієм ВАЗ 21099 Правил дорожнього руху. Водій - єдина особа, хто перебував в авто, інших осіб поряд з авто не зафіксовано, при цьому він не заперечує, що керував ТЗ, висловлює вимогу проводити огляд за присутністю свідків (що не потрібно при фіксації огляду на відео), продуває алкотестер, не сперечається з результатами та не висловлює незгоди на його продуття. З відео вбачається, що водій перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння: хитається, має невнятну мова, його поведінка збуджена та неадекватна.

Спростовується довод апелянта про не керування ОСОБА_1 транспортним засобом і рапортом поліцейського, згідно з яким патрулем поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , в якого виявлено наявність ознак алкогольного сп`яніння. Водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що він погодився та пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820. Результат позитивний 1.87%. На водія складено протокол, вилучено посвідчення та відсторонено від керування.

Відхиляє апеляційний суд і доводи захисника про відсутність у справі направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, оскільки таке направлення не видається особі, яка підлягає огляду, на руки, а спрямовується співробітником поліції разом з особою, яка підлягає огляду, до відповідного закладу охорони здоров`я. Будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 предявляв вимогу про направлення його до закладу охорони здоров`я матеріали справи не містять, а тому у співробітників поліції не виник обов`язок з оформлення направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, що цілком узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Апеляційним переглядом також встановлено, що накладаючи адміністративне стягнення суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, яке характеризуються умисною формою вини, складає підвищену суспільну небезпечність, становить небезпеку дорожнього руху та несе загрозу для його учасників, і призначив його у встановлений КУпАП строк з дня вчинення правопорушення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для закриття провадження у відповідності до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у апеляційного суду немає.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, тому оскаржувану постанову суду слід залишити без змін, а подану на неї апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Філіповського В.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Г.П. Слоквенко