ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/718/23
Провадження № 3/210/496/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"12" травня 2023 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 30 січня 2023 року серії ААД №395570, вбачається, що 30.01.2023 року о 08 год. 40 хв. в м. Кривий Ріг, по вул. Стрєльнікова, Металургійний район, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. БК 475779, 475769.Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні, призначеному на 12.05.2023 року ОСОБА_1 присутній не був, про місце і час проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Козіна Н.В. 19.04.2023 року через канцелярію суду надалаклопотання про закриття провадження у справі,в якому просила закрити провадження по справі №210/718/23 про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав:

- в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 керував автомобілем, або був зупинений поліцейським під час керування автомобілем та акт відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Наявні у справі відеозаписи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував авто, з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово вказував працівникам поліції, що автомобіль стояв, а він нікуди не їхав. Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху, особи навіть у нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна;

- ОСОБА_1 не було роз`яснено прав, чим порушено право на правову допомогу, гарантоване ст.59 Конституції України;

- з оглянутого відеозапису не вбачається сама процедура оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення та матеріали відеозапису не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Розгляд справи відносно ОСОБА_1 просила провести за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника.

Суд, дослідивши надані до справи докази, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містять наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення; копія протоколу про адміністративне правопорушення; направлення на огляд водія на стан сп`яніння; рапорт; довідка; диск з відеозаписом.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді справи про адміністративне правопорушення, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_1 - адвоката Козіної Н.В.., що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 , який неодноразово вказував працівникам поліції, що автомобіль стояв, а він нікуди не їхав, суд вважає доводи обгрунтованими з огляду на наступне.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З відеозапису, переглянутому в судовому засіданні, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи вбачається, що рух автомобіля DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 не зафіксовано, зупинка даного автомобіля працівниками поліції на відеозаписі також не зафіксована, доказів того, що ОСОБА_1 30.01.2023 року о 08 год. 40 хв. керував транспортним засобом на відеозаписах відсутні.

Досліджений відеозапис «clip-0» розпочинається з моменту, коли працівники поліції під`їхали до автомобіля DAEWOO LANOS, який стоїть на подвір`ї в нерухомому стані. ОСОБА_1 перебував на місці для пассажирів, відеозаписом не зафіксовано перебування ОСОБА_1 на місці для водія. Крім того, на дослідженому відеозаписі «clip-0» ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем працівникам поліції. Відеозапис події також не містить інформації, яка свідчила б про те, що автомобіль стояв з увімкненим двигуном.

Працівниками поліції не враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов"язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено відсутність доказів керування ОСОБА_1 30 січня 2023 року о 08 год. 40 хв. транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки ані відеозаписів, ані пояснень свідків, які були б свідками керування, ані будь-яких інших доказів, які можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 до матеріалів адміністративної справи не долучено.

Суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду.

Таким чином, з огляду на відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів керування 30 січня 2023 року о 08 год. 40 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_1 - адвоката Козіної Н.В.., що матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння,суд вважає доводи обгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, з дослідженихв судовому засіданні відеозаписів,які не є безперервними вбачається в ході розмови між ОСОБА_1 та працівниками поліції останні пропонують пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 чітко відповідає, що погоджується на проведення огляду та своїми діями підтверджує намір проходити огляд в закладі охорони здоров`я, після чого сідає в автомобіль к працівникам поліції з метою прямування до закладу охорони здоров`я. Надалі відеозапис переривається.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте відомості відображені в протоколі щодо відмови ОСОБА_1 не відповідають дійсності, та не знайшли свого підтвердження доказами у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, суд звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано ознаки сп`яніння -поведінка, що не відповідає обстановці, блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Однак відповідно до дослідженого відеозапису події, наразі такі ознаки як поведінка що не відповідає обстановці, блідість обличчя, тремтіння пальців рук, ніяким чином працівники поліції не встановлювали. З відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є виваженою, цілком адекватна обстановці, яка склалася, на запитання поліцейських відповідав чітко, на обличчі відсутня блідість, має природній колір покрову обличчя,тремтіння пальців рук не вбачається. Будь-яких ознак, які б свідчили про вживання ним наркотичних речовин вказаний відеозапис не містить. Також ознаки сп`яніння письмовими поясненнями свідків не підтверджуються, а тому зазначення цих ознак викликає сумніви.

З урахуванням відсутності доказів встановлення та наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, тому підстав, згідно Інструкції 09.11.2015 № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння водію не було.

Згідно п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Згідно п. 2 розділу VII Інструкції, поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Однак, дослідивши диск з відеозаписами долучений до матеріалів справи, суд звертає увагу, що відсутній час фіксування з 08.52 до 09.36 години 30 січня 2023 року, тобто долучений відеозаписфрагментарний, епізодичний, не є безперервним, не містить усіх обов`язкових відомостей для об`єктивного розгляду справи, що суперечить п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що даний доказ не відповідає вимогам достовірності.

Згідно п. 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

З матеріалів адміністративної справи, вбачається, що свідки працівниками поліції для проведення огляду на стан сп`яніння не залучались.

Враховуючи вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, оскільки долучений відеозапис не є безперервним, епізодічний, фрагментарний, тому з метою фіксації відомостей та обставин вчиненного правопорушенняпрацівники поліції зобов`язані були залучити двох свідків для проведення огляду на стан сп`яніння на місці.

Таким чином, судом встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений працівниками поліції всупереч вимогам ст.. 266 КУпАП, пункту 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, є недійсним відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП.

Суд звертає увагу, що в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що інспектор поліції «доставив особу на огляд у заклад охорони здоров`я», що не відповідає дійсності, та суперечить іншим матеріалам справи.

Крім цього, у направленні для проходження огляду на стан сп?яніння відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання направлення на огляд. Досліджений відеозапис також не містить інформації про вручення ОСОБА_1 направлення для проходження огляду на стан сп?яніння, що свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не направлено на проходження огляду на стан сп?яніння, таким чином поліцейськими було порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про відсторонення від керування автомобілем відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про відсторонення від керування автомобілем, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 .

Також, суд звертає увагу, що до матеріалів адміністративної справи долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення ААД№395571 відносно ОСОБА_2 , що є неналежним доказом.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеним поза розумним сумнівом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення .

Суддя: Р. Є. Скотар