Справа № 461/8182/23 Головуючий у 1 інстанції: Кротова О.Б.
Провадження № 33/811/1515/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 471 МК України за апеляційною скаргою Львівської митниці Держмитслужби України на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2023 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає:

АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп. без конфіскації товарів.

Вилучений, згідно з протоколом про порушення митних правил №1270/20900/23 від 15.09.2023 товар, а саме: одноразова електронна сигарета т.м. «ELFBAR» 1500 DISPOSABLE POD в асортименті - 2000 шт. повернуто ОСОБА_1 для належного митного оформлення або з метою його вивезення за межі митної території України.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 536,80 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДМС України 306,24 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Згідно з постановою 15.09.2023 близько 13:32 год. в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому в якості водія слідував ОСОБА_1 . Перед початком митного контролю ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності. ОСОБА_1 заявив письмово про наявність в нього особистих речей. Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів, які є обов`язкові для письмового декларування або товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. За результатами митного огляду вказаного транспортного засобу, в багажному відсіку транспортного засобу, без ознак приховування, було виявлено не задекларований товар: одноразова електронна сигарета т.м. «ELFBAR» 1500 DISPOSABLE POD в асортименті - 2000 шт., які не було заявлено у поданих до митного контролю документах. Загальна вага виявленого товару становить 100 кг. У своєму поясненні ОСОБА_1 вказав, що виявлені коробки його попросив перевезти товариш, і що було в коробках він не знав, а також забув їх задекларувати. Документів з інформацією про вартість товару ОСОБА_1 до митного контролю не надав. Про наявність виявлених під час митного огляду не задекларованих товарів ОСОБА_1 у процесі усного опитування не заявив, у митний декларації не вказав. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України та які переміщуються громадянами. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України.

На постанову судді представник Львівської митниці Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн. з конфіскацією предметів правопорушення, та стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова є необгрунтованою, а накладене стягнення не спрямоване на попередження подібних правопорушень.

Заслухавши пояснення представника митниці Зирянова О.Ю., який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , який просив постанову судді першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне, та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, вказані вимоги закону при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, та представником митниці в апеляційній скарзі не оспорюється, а відтак, не є підставою для апеляційного розгляду справи.

Щодо незгоди апелянта із накладеним стягненням, апеляційний суд зазначає наступне згідно з ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Частиною 3 ст. 471 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Як вбачається з матеріалів справи у провину ОСОБА_1 поставлено те, що він не задекларував у встановленому законами України порядку товари, які вільно переміщував через митний кордон України, а саме: одноразова електронна сигарета т.м. «ELFBAR» 1500 DISPOSABLE POD в асортименті - 2000 шт., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України.

Разом з тим, при вирішенні питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні повністю підтверджується: протоколом про порушення митних правил №1270/20900/23 від 15.09.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.09.2023, копією контрольного талону, копією паспорту громадянина України ОСОБА_2 для виїзду за кордон НОМЕР_2 , копією паспорту громадянина України ОСОБА_3 для виїзду за кордон НОМЕР_3 , копією паспорту громадянина України ОСОБА_4 НОМЕР_4 для виїзду за кордон, митними деклараціями від 15.09.2023, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 15.09.2023, описом вилучених предметів від 15.09.2023, службовими записками, доповідною запискою.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися, зокрема третього критерію - правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 09.06.2005 у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24.03.2005 у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України»; від 06.11.2008 року у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23.09.1982 у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з`ясованих обставин і фактів.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи з ч. 3 ст. 462 МК України, матеріалів справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Застосоване до ОСОБА_1 стягнення лише у виді штрафу є достатнім для виправлення та належної поведінки правопорушника, відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства і необхідністю дотримання фундаментальних прав людини, закріпленого у ст.1 Першого Протоколу до Конвенції.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про невмотивованість та незаконність постанови судді є безпідставними та необґрунтованими.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Приймаючи до уваги наведені обставини справи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника Львівської митниці Держмитслужби.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах