ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/275/23 Номер провадження 33/814/1286/23Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.Є. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Чемерис А.К. за участі: адвоката Паскевич Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Паскевич Юлії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Диканського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Диканського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 11 лютого 2023 року, близько 23 год. 27 хв. по вул. Незалежності в смт. Диканька Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я, за допомогою приладу «Драгер», результат огляду склав 1,95 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Паскевич Ю.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду особи на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення від 12 лютого 2023 року серії ААД № 107644, направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння; висновком щодо результатів медичного огляду КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» від 12 лютого 2023 року складений о 01 год 17 хв, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; актом медичного огляду від 12 лютого 2023 року, згідно з яким ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння з показником станом на 01 год. 17 хв. 1,95 проміле та станом на 01 год 36 хв 2,07 проміле. Обстеження проводилося за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 № ARNA-0666; відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння є тотожними з позицією захисту в суді першої інстанції, які отримали належну правову оцінку і з якою погоджується апеляційний суд.

Твердження скаржника, щодо йому не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки не підтверджені матеріалами справи та є довільним тлумаченням поведінки та змісту спілкування ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції.

Так, о 23 год. 48. хв. хронометражу відеозапису з нагрудної камери зафіксовано, що працівником патрульної поліції ОСОБА_1 було оголошено три можливих варіанти його подальших дій: пройти огляд на стан сп`яніння на місці; пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі; відмовитись від проходження огляду.

На запитання поліцейського який варіант із запропонованих обирає водій, ОСОБА_1 ухилявся від відповіді, зазначаючи, що не відмовляється, однак, і проходити огляд не буде, пояснюючи свої дії тим, що «просто не хоче».

Наведені обставини спростовують доводи скаржника, що водію не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення переліку ознак алкогольного сп`яніння, оскільки факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння у даному випадку встановлений висновком медичного огляду, а тому зазначення у протоколі ознак сп`яніння, що йому передували не є визначальним, позаяк, відповідні ознаки були названі поліцейським у ході спілкування з водієм, що зафіксовано на матеріалах відеозапису.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в частині того, що відеозапис не є належним та допустимим доказом, суд зазначає наступне.

Відповідно п. 1.4.5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року, однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів.

Так, відео файли, долучені до матеріалів справи є цілком достатніми для досягнення цілей, регламентованих у п. 1.4.5 Інструкції.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис, який долучений до справи є неналежним доказом, оскільки не містить цифрового підпису особи, яка є автором цього відеозапису - є надуманими, оскільки діючий КУпАП таких вимог до відеозапису не пред`являє. Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП відеозапис долучається до справи про адміністративне правопорушення, та додаткових реквізитів, зокрема накладення цифрового підпису не вимагає.

Як вбачається з відеозапису, він зроблений на пристрої бодікамер працівників поліції, що підтверджується відповідними позначками на екрані відтворення відео та протоколом про адміністративне правопорушення, та не викликає сумніву своєї достовірності та сприйнятті обставин події.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що матеріали справи містять достатній об`єм фактичних даних, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з додержанням вимог ст. 33 КУпАП, відповідно до яких при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються особа порушника, його майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Підстави для скасування або зміни постанови місцевого суду, що є законною та обґрунтованою відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Паскевич Юлії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Диканського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця