Справа № 395/1147/23
Провадження № 3/395/825/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Володимир Орендовський, розглянувши матеріали, що надійшли з СПД № 1 (м. Новомиргород) ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 542561 від 17 вересня 2023 року, складеного о 01 год. 02 хв. вбачається, що 17 вересня 2023 року о 00 годин 53 хвилин гр. ОСОБА_1 в м. Новомиргород, Новоукраїнського району, Кіровоградської області по вул. Гагаріна, керував автомобілем Chevrolet Elanda, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестер «Драгер» 9841, результат тесту показав 0.35‰, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте у судове засідання з`явився захисник-адвокат Прокопенко В.В., який надав суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Прокопенка В.В., який підтримав своє клопотання, дослідивши письмові докази, відеозапис події на ДВД-диску, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП, посадова особа, в даному випадку суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КПК України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Оцінка доказів у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст.252 КУпАП, повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Оцінюючи допустимість і можливість використання направленого до суду протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 як доказу, то суд керується наступним.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, перед судом поставлена під обґрунтований сумнів допустимість як доказу протоколу в справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому відповідно до вище зазначеного та ст.62 Конституції України він не береться судом до уваги.

Що стосується оцінки інформації, яка є на DVD-диску, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення як доказ, то суд дослідив у судовому засіданні всі відеофайли і прийшов до висновку, що відеозапис підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проте не підтверджує перебування ним у стані алкогольного сп`яніння, оскільки на відеозаписі відсутній результат, який показав прилад «ДРАГЕР» після проходження тесту ОСОБА_1 .

До того ж, як вбачається з відеозапису, який наданий суду разом протоколом про адміністративне правопорушення, розглядаємі події відбулися пізніше за часом (17.09.2023 р. о 01:05 год.) ніж був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 542561 (17.09.2023 р. о 01:02 год.) та проведене тестування на алкоголь приладом «ДРАГЕР» (17.09.2023р. о 00:59 год.), що є суперечливим і також ставить під обґрунтований сумнів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. У зв`язку з наведеним, суд визнає недопустимим письмовий доказ роздруківку тестування на алкоголь приладом «ДРАГЕР».

Суд констатує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 542561 від 17 вересня 2023 року було порушено вимоги ст.266 ч.3 КУпАП, оскільки з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 не погодився з результатом використання спеціального технічного засобу «ДРАГЕР», а це у свою чергу зобов`язувало працівника поліції запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте цього не зроблено.

Відтак, зважаючи на суперечливість часу, який наявний на відеозапису події, часу проходження тестування на алкоголь і часу складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 542561, відсутність належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а саме автомобілем марки Chevrolet Elanda, д.н.з. НОМЕР_2 , суд не вбачає законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

За викладених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення подається до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Володимир Орендовський