1Справа № 335/2569/23 3/335/965/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Мінаєв М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

27.03.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД № 248899 від 05.03.2023, щодо громадянина ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 05.03.2023 року о 08 год. 59 хв. в м. Запоріжжя по Набережній магістралі, біля ЛЕП № 272, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом SKODA SUPERB, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння у виді зіниць очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, поведінки, що не відповідала обстановці, однак від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання з розгляду справи не з`явився без повідомлення причин.

Захисник Романенка О.В., адвокат Л. Зубкова, подала письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання захисник послалась на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було допущено низку порушень встановленого законом порядку.

Так, захисник вказує на те, що на доданому до протоколу відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції видно, що ОСОБА_2 насправді не мав ознак наркотичного сп`яніння: його поведінка відповідала обстановці, мова була зрозуміла і розбірлива, координація рухів не порушена, колір обличчя нормальний. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_2 поводився адекватно, сітко відповідав на запитання.

Крім того, на думку захисника, тим же відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_2 тричі висловлював згоду на проходження огляду 09 год. 12 хв., 09 год. 45 хв. та 09 год. 46 хв.

Також захисник вказувала на те, що ОСОБА_2 не було вручене направлення на проходження медичного огляду, а на відеозаписі не зафіксовано складання такого направлення саме у той час, який зазначений у самому направленні, і тому у працівника поліції не було підстав для складання протоколу.

В судовому засіданні захисник підтримав доводи свого клопотання. Крім іншого, захисник зауважила, що ОСОБА_2 був зупинений нібито за перевищення швидкості, але до відповідальності за це притягнутий не був, а питання щодо нібито наявності у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння виникло у працівників поліції лише після того, коли у відповідній базі даних вони побачили відомості про наявність на той час вже складеного іншого протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це, на думку захисника, свідчить про упереджене ставлення з їх боку до водія.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується доданим до протоколу відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів №№ 470551, 474989, 473451, направленням для проходження медичного огляду від 05.03.2023.

Зокрема, вказаним відеозаписом зафіксовано, що під час зупинки його працівниками поліції ОСОБА_2 поводився збуджено, під ярким сонячним світлом очевидним було звуження зіниць очей, що було відповідним чином перевірено поліцейським. У відповідь на пропозицію працівників поліції пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з наявністю ознак цього, ОСОБА_2 повідомив, що відмовляється, оскільки поспішає. При цьому як сам ОСОБА_2 , так і особи, яких він викликав для передачі автомобіля у зв`язку із його відстороненням від керування, неодноразово і дуже наполегливо прохали поліцейського не складати протокол, вимкнути відеофіксацію, та висловлювали натяки, схожі на пропозицію надання поліцейську неправомірної вигоди.

Будь-яких підстав для обґрунтованого сумніву у належності та допустимості наявних у справі доказів під час розгляду справи не встановлено.

Доводи захисника суд відхиляє з таких мотивів.

По-перше, про наявність у ОСОБА_2 ознаки наркотичного сп`яніння у виді звуження зіниць очей поліцейський дійшов висновку після відповідної перевірки, коли ОСОБА_2 на прохання поліцейського закривав та відривав очі, що зафіксовано на відеозаписі.

По-друге, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_2 протягом сорока хвилин з тих двох годин, що відведені на проведення огляду з моменту зупинки, як своєю поведінкою, так і чітко артикульованими висловами виражав свою волю, спрямовану на відмову від проходження огляду. На жодну з пропозицій поліцейського проїхати до закладу охорони здоров`я ОСОБА_2 не відповів чітко та впевнено, що він згоден. Замість цього ОСОБА_2 висловлювався щодо того, що він поспішає, що йому не можна отримувати ще один протокол, оскільки раніше вже був складений аналогічний протокол тощо. О 09 год. 12 хв. на відеозаписі, на яку посилається захисник, ОСОБА_2 спочатку наполегливо просить вимкнути відеофіксацію, а після отримання від поліцейського роз`яснення, що це неможливо, і що раніше йому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, ОСОБА_2 сказав «та не відмовляюсь я, не складай протокол», після чого відійшов від поліцейської машини. Однак з цього вислову чітко було зрозуміло, що його не влаштовує самий факт складання протоколу, а не його згода пройти медичний огляд. Більше того, протягом наступних тридцяти хвилини ОСОБА_2 також не висловив ані словом, ані вчинком, своєї згоди на походження огляду. Замість цього до поліцейського почали звертатись невстановлені особи, які прибули на місце за викликом ОСОБА_2 для передачі керування автомобілем, з пропозиціями вимкнути відеофіксацію і з натяками на пропозицію «домовитись», на що поліцейський чітко відповідав відмовою. Нарешті, о 09 год. 45 хв., коли поліцейський вже склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження огляду і підійшов до ОСОБА_2 з наміром оголосити йому зміст протоколу та вручити копію, ОСОБА_2 сказав, що згоден пройти огляд.

Така поведінка ОСОБА_2 має очевидні ознаки зловживання своїми процесуальними правами з метою ухилення від відповідальності за відмову від проходження огляду, оскільки станом на момент висловлення ним нібито такої згоди факт його відмови вже відбувся і був належним чином зафіксований.

По-третє, посилання захисника на відсутність належним чином оформленого направлення водія для проходження медичного огляду спростовується наявністю такого направлення в матеріалах справи. При цьому Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, не передбачено обов`язок поліцейського вручати таке направлення особі, яка має ознаки такого сп`яніння, під розписку. Форма направлення, яка є додатком до вказаної Інструкції, також не містить графи з підписом особи про вручення їй такого направлення. За таких обставин розбіжність між часом складання такого направлення, зазначеним у ньому, та відомостями відеозапису, яка не свідчить про невчинення поліцейським дій щодо складення такого направлення.

Таким чином, наведені захисником доводи і обставини не спростовують того очевидного факту, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, і всією своєю поведінкою свідчив про намір ухилитись від такого огляду.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.40-1, ст.ст.276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) (Отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300, Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997, Номер рахунку (IBAN): UA0008001, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 34000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.) (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з часу набрання нею законної сили.

Суддя Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Мінаєв