ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/248/23 Справа № 697/447/23 Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у І інстанції Євтушенко Б. В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В. за участю захисника Бовшика М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Бовшика М.Ю. на постанову Канівського райсуду Черкаської обл. від 21.03.2023 р., якою ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Канів Черкаської

обл., громадянки України, працює

ФОП, проживає

АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та неї накладено адмінстягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, стягнуто судовий збір в розмірі 536,8 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 17.10.2022 р. о 12:45 год. в м. Канів по вул. Героїв Дніпра, 1, водійка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mazda 3 р/номер НОМЕР_1 та під час паркування здійснила наїзд на громадянку ОСОБА_2 , яка отримала тілесні ушкодження, також було пошкоджено фасад будівлі стоматології. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Бовшик М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині накладення стягнення, оскільки матеріали справи не містять доказів пошкодження майна, що виключає наявність складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на що суд не звернув увагу. Крім того, в матеріалах справи відсутні пояснення свідків чи відеозаписи які б підтверджували факт адмінправопорушення та відповідно вини ОСОБА_1 у його вчиненні, протоколи допиту в якості свідків не можна вважати поясненнями свідків, оскільки вони не є свідками в межах даної справи, на що суд також не звернув увагу. Крім того, ОСОБА_1 , не зважаючи на порушення при складання матеріалів справи - визнала свою провину, щиро покаялася, а також передала ОСОБА_2 2000 грн. на лікування. Раніше вона до адмінвідповідальності не притягалася, тому накладене стягнення є занадто суворим, не співозмірним вчиненому правопорушенню, тому просить призначити стягнення у виді штрафу.

Від потерпілої ОСОБА_2 та її захисниці Хорошун О.В. засобами електронної пошти надійшло клопотання про розгляд справи про адмінправопорушення без їх участі, вважає що доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 призначене занадто суворе «покарання» є необґрунтованими. Протиправними діями ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 заподіяно тілесні ушкодження, крім того правопорушниця поводить себе зухвало, відмовляється добровільно надати матеріальну допомогу потерпілій, жодного разу не попросила вибачення за вчинене правопорушення. Вважає, що застосування альтернативного стягнення у вигляді штрафу буде не співрозмірним ступеню вини ОСОБА_1 у вчиненому, наслідкам що настали, а також обставинам та характеру вчиненого адмінправопорушення, тому просить постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Бовшика М.Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її по викладених в ній доводам, вивчивши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду є доведеною та не заперечується особою, яка притягується до відповідальності.

Оскільки доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ставиться під сумнів та не оскаржується, відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, встановлені постановою суду обставини та зроблені в цій частині висновки перегляду в апеляційній інстанції не підлягають.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адмінправопорушення підтверджується протоколом про адмінправопорушення від 17.10.2022 р. серії ААД № 310134 ( а. пр. 1), витягом з ЄРДР від 7.12.2022 р. ( а. пр. 3), висновком судово-медичного експерта № 02-01/97 від 25.03.2023 р. ( а. пр. 8-9), копією постанови про закриття кримінального провадження від 27.02.2023 р. ( а. пр. 10-11), світлокопією протоколу допиту свідка ОСОБА_2 ( а. пр. 4-5). Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Виходячи з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст. 23 КУпАП, погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності підстав для призначення ОСОБА_1 більш м`якого стягнення.

Суд першої інстанції дійсно призначив правопорушниці найсуворіше стягнення, хоча і передбачене санкцією ст. 124 КУпАП, але не мотивував це належним чином з огляду на те, що судом були встановлені пом`якшуючі обставини, а тому апеляційний суд не може визнати призначене стягнення справедливим.

Згідно вимог ст. ст. 23 та 33 КУпАП, при визначенні міри стягнення суд має враховувати як характер вчиненого правопорушення та його наслідки, обставини, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, дані про особу притягнутого, ступінь його вини та інші пом`якшуючі обставини.

Щодо клопотання потерпілої ОСОБА_2 про необхідність врахування при призначенні стягнення заподіяні їй легкі тілесні ушкодження, то апеляційний суд виходить з того, що диспозиція ст. 124 КУпАП не охоплює заподіяння тілесних ушкоджень особі внаслідок порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, а тому врахування цієї обставини при призначенні стягнення не відповідатиме вимогам закону. Апеляційний суд зауважує, що такі питання, а саме визначення розміру та стягнення заподіяної шкоди має вирішуватися в порядку цивільного судочинства та вони не повинні впливати на вид та розмір адмінстягнення за порушення ПДР України.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, працює фізичною особою-підприємцем, тому вказані обставини особистого життя ОСОБА_1 переконують суд, що автомобіль та право керування ним потрібні їй, тому враховуючи, що у судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнала свою вину, розкаялася та підтвердила, що на неї вперше накладається адмінстягнення за таке адмінправопорушення, тому апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з пом`якшенням стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Канівського райсуду Черкаської обл. від 21.03.2023 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення стягнення, скасувати в частині накладення стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк шість місяців та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., в іншій частині постанову залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника Бовшика М.Ю. задовольнити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.