Справа № 336/2848/23
Провадження №3/336/1758/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою (згідно протоколу): АДРЕСА_1 , проживаючого (згідно протоколу): АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.164-5 КУпАП,

за участі ОСОБА_1 , адвоката Біленка О.В.,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 254200 від 24.02.2023, складеним ДОП СП ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Абрамян Т.А., відповідно до якого 24.02.2023 року о 10 год. 35 хв., гр. ОСОБА_1 , за адресою: м.Запоріжжя, вул. Чарівна 119, здійснював у відділенні №22 « Нової пошти» зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку у кількості 50 пачок «Winston», чим порушив Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

До протоколу додано: письмові пояснення ОСОБА_1 , інформаційна записка на ім`я голови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, копія паспортних даних ОСОБА_1 .

В судовому засідання ОСОБА_1 вину не визнав. Адвокат Біленко О.В. заперечив проти адміністративного протоколу, зазначивши, що жодних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення до протоколу не додано, просив суд закрити провадження на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, надавши відповідну письмову заяву.

Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вивчивши клопотання адвоката, суд приходить до висновку про необхідність закрити провадження за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП за відсутністю складу правопорушення з огляду на наступне.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, якою передбачена відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання виробництва і обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у формах зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, на яких немає належним чином розміщених марок акцизного збору, або з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору, незаконне зберігання марок акцизного збору.

Обидва склади формальні, однак коментована стаття містить також кваліфікований склад, який передбачає зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів на яких немає належним чином розміщених марок акцизного збору, або з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору у великих розмірах (частина друга статті). Під великим розміром слід розуміти вартість алкогольних або тютюнових виробів, які у п`ятсот і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - спеціальний (посадові особи підприємств-виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв або тютюнових виробів).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до зазначено норми КУпАП, суб`єкт правопорушення за цією нормою є посадові особи підприємств - виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв чи тютюнових виробів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не долучені належні та допустимі докази, які доводять факт, що ОСОБА_1 є посадовою особою підприємства, яке виробляє чи продає тютюнові вироби, а відтак, є суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Крім того, санкція ч.1 ст. 164-5 КУпАП передбачає відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку.

Протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку, але жодним чином не доведений факт зберігання ОСОБА_1 тютюнових виробі, тобто складений протокол не утворює санкції статті яка інкримінується останньому.

В протоколі про адміністративне правопорушення в графі свідки правопорушення міститься запис відсутні, потерпілих - немає.

З матеріалу вбачається, що є поняті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в їх присутності проводився огляд та вилучення речей.

Однак, матеріали справи не містять жодної інформації щодо вилучених тютюнових виробів під час складання протоколу, хоча санкція статті за яким він складений передбачає обов`язкову конфіскацію таких виробів, що є грубим порушенням Закону.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП, суду не надано.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП, обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Вважаю, що за встановлених судом обставин, уповноваженою на складання протоколу особою не доведено достатніх підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Враховуючи вище викладене, суддя приходить до переконання, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, підтверджуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, а тому клопотання адвоката Біленка О.В. щодо закриття провадження по справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП - підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись 1, 7, 9, 164-5 ч. 1, 245, 247, 251, 252, 254, 280 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП - закрити на підставі ч 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова