ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/627/23 Справа № 703/4840/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Крива Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за cт. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 25 вересня 2023 року о 08 год. 20 хв., в м. Сміла по вул. Кармелюка, керував транспортним засобом КІА РІО, д.н.з НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому порядку із застосуванням спеціального технічного приладу алкотест «Драгер-6810», в присутності двох свідків. Результат - 2.89 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , 25 вересня 2023 року о 08 год. 20 хв., в м. Сміла по вул. Кармелюка, керував транспортним засобом КІА РІО, д.н.з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, недотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Опель Інсігнія, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по переду. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Завдано матеріальні збитки ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.12.1,13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанови, винести нову постанову, якою закрити провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 247 КУпАП та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами,.

Вважає судове рішення необґрунтованим та невмотивованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи і прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що в ході розгляду справи не заперечував свої вини у вчиненні ДТП, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП, однак не визнає своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стверджує, що працівниками поліції допущено порушення під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Звертає увагу, що під час складення цього протоколу йому не було роз`яснено прав, що призвело до неправильного розуміння ним всіх обставин.

З цього приводу вказує про недотримання суддею міськрайонного суду правових позицій Верховного Суду у постановах від 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а,від 30 травня 2018 року у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016) .

Окрім того, відзначає недодержання поліцейськими положень ч. 2 ст. 266 КУпАП щодо застосування технічних засобів відеозапису під час огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Також привівши положення ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015р. № 1452/735 (надалі - Інструкції), апелянт твердить, що заперечував обставини перебування в стані алкогольного сп`яніння. Про це він зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Утім, працівники поліції не запропонували йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння у медичній установі, незважаючи на те, що це прямо передбачено нормами чинного законодавства.

На той час працівниками поліція велась фіксація проведення огляду, проте до матеріалів справи не приєднано відеозапису з наведеним. Тобто, працівниками поліції не було в повній мірі проведено фіксацію події, а саме того, що вони роз`яснюють йому право пройти огляд в медичній установі, а він відмовляється і погоджується з результатами огляду, що був проведений на місці зупинки транспортного засобу.

В приєднаних до матеріалів справи письмових поясненнях свідків також відсутня інформація щодо того, що він погодився з результатами огляду, або що йому роз`яснено право на проходження огляду в медичній установі і він відмовився від нього.

Просить врахувати, що до протоколу про адміністративне правопорушення приєднано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у графі якого «З результатом згоден», міститься його підпис. Разом з тим, вказана обставина повинена підтверджуватися іншими доказами, наявність яких, відповідно до вимог закону, є обов`язковою, а саме матеріалами відеозапису або поясненнями двох свідків, які у справі відсутні. Підписав цей акт після того, як працівник поліції пояснив, що він підтверджує результати, що показав прилад «Драгер», а не з тим, що він погоджується з цими результати як остаточними, та відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння у медичній установі. У такому ж порядку підписав і чек тестування.

Заразом, суд першої інстанції на його заперечення уваги не звернув і вказані обставини не спростував у постановленому судовому рішенні. Будь-які обґрунтування чи мотиви відхилення його заперечень в постанові суду відсутні.

При накладені адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, просить врахувати його щире каяття, повне визнання своєї вини в цій частині та завдання незначних збитків

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Райнова Г.С., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення збіжні їхньому змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

Розглядаючи апеляційну скаргу в її межах, апеляційний не переглядає обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в аспекті достатності доказів доведеності його винуватості у вчинені цього правопорушення.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 313263 від 25 вересня 2023 року, в цей день о 08 год. 20 хв., в м. Сміла по вул. Кармелюка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА РІО, д.н.з НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому порядку із застосуванням спеціального технічного приладу алкотест «Драгер-6810», в присутності двох свідків. Результат - 2.89 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Разом з тим, зазначені в протоколі обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції доказами.

Частина 3 статті 266 КУпАП визначає, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Такі ж саме норми містяться в ст. 7 розд. І Інструкції.

Окрім того, ч. 3 ст. 266 КУпАП передбачає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту наведеного протоколу випливає, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 були присутні свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . З їхніх письмових пояснень, котрі повністю складені патрульним поліцейським, слідує, що ОСОБА_4 зазначив: «під час огляду водій погодився» та відзначений показник алкотестера, а ОСОБА_3 вказав: «під час огляду водій погодився та продув алкотестер» та наведений показник цього алкотестера.

Отже ці письмові пояснення свідків беззаперечно не свідчать, що ОСОБА_1 погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу.

Залучення патрульним поліцейським під час проведення такого огляду свідків, свідчить про недотримання ним положень ч. 3 ст. 266 КупАП, адже під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським, поряд з присутністю двох свідків, одночасно проводилась застосовувались технічні засоби відеозапису. Утім у таких випадках присутність двох свідків забезпечується лише у разі неможливості застосування технічного засобу відеозапису.

Разом з тим, уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів справи долучені матеріали відеозапису, з котрого випливає, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, втім на цьому цей відеозапис закінчується, цебто ці записи не містять даних про з`ясування поліцейським даних чи був ОСОБА_1 згоден з результатами такого огляду.

Отже долучені матеріали відеозапису не вказують на те, що особа висловила погодження з результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, де зазначив «не згоден». З урахуванням цього випливає, що останній не погоджувався зі змістом цього протоколу, цебто не згодився з результатами тестування.

Також ОСОБА_1 підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, роздруківку з спеціальних технічних засобів без зауважень.

Разом з тим, факт підписання наведених документів за відсутності письмових пояснення до них (коментарю), беззаперечно не підтверджує згоду ОСОБА_1 з їхнім змістом.

Заразом можливість складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язується з установленням стану алкогольного сп`яніння водія, що здійснений на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у разі згоди водія з таким результатом.

Проте інспектор патрульної поліції не переконався у ОСОБА_1 чи згоден той з результатами відповідного огляду. Тим більше патрульний поліцейський, за обставин складання відповідних матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не повідомив водія про можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння лікарем в закладі охорони здоров`я.

Засвідчення ОСОБА_1 , що той напередодні (учора) вжив пиво, не свідчить, що він згоджувався, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

У такому випадку, поліцейський, не отримавши погодження водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, ст. 9 розд ІІ Інструкції повинен був забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Утім поліцейський цих імперативних норм законодавства не виконав та за відсутності правових підстав для цього склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції на відповідні доводи ОСОБА_1 щодо його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, вмотивованих відповідей не надав.

У цій справі слід відзначити дії поліцейського під час огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, котрий у ОСОБА_1 не питав про наявність чи відсутність заперечень проти результатів проведеного огляду, а так само не з`ясовував питання існування бажання останнього проїхати до медичного закладу для повторного проходження медичного огляду.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд не погоджується з позицією судді міськрайонного суду, котрий при накладенні адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відзначив про підписання ОСОБА_1 акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, роздруківки на папері показників такого засобу.

Слід зауважити, що у даному випадку, підписання водієм даних про показники спеціального технічного засобу та відсутність відомостей про виявлення його бажання бути доставленим до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, не є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже матеріали справи не містять даних, що у ОСОБА_1 було з`ясовано його відношення до цих питань.

За таких обставин, за відсутності об`єктивних даних, за якими ОСОБА_1 погоджувався з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 313263 від 25 вересня 2023 року не може вважатися належним доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За умови незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздрукування на папері показників спеціального технічного засобу не підтверджують, що водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, апеляційний суд відзначає, що закон про адміністративні правопорушення передбачає стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом на певний строк.

У відповідності до ст. 33 КУпАП апеляційний суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, що у цьому випадку відзначається свідомим, грубим нехтуванням ОСОБА_1 п.п. 12.1, 13.1 ПДР, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, що пом`якшують відповідальність щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає необхідним накласти адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом у мінімальній межі, передбаченого стягнення за ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню в частині накладенні адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, закриттю провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та накладенню адміністративного стягнення за ст. 124 КупАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Накласти адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук