Провадження № 3/761/2827/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов Андрій Анатолійович, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП

ВСТАНОВИ:В

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2023 року серії ААД №029881, 08.03.2023 р. о 18:00 год. в м.Києві по вул. Січових Стрільців, 1/5 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VW», д.н.з. НОМЕР_1 , під час одночасного перестроювання не дав дорогу тролейбусу, н.з. НОМЕР_2, маршрут №18, під керуванням ОСОБА_2 , який знаходився праворуч.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за порушення вимог п.10.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що п. 10.3 ПДР України не порушував, одночасного перестроювання не було.

Суддя, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 08.03.2023 року серії ААД №029881, який складений уповноваженою особою, схему місця ДТП, письмові пояснення сторін, у яких вони підтвердили обставини ДТП, дійшов висновку про відсутність вини ОСОБА_1 в порушені п.10.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. (ст. 124 КУпАП)

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозаписи, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 дій, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його дії не вірно кваліфіковано за порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху України, зважаючи на характер пошкоджень транспортного засобу.

Відповідно до наведених доказів, зіткнення транспортних засобів відбулося не в той момент, коли ОСОБА_1 перестроювався у лівий ряд, не надавши переваги в русі тролейбусу, а тоді, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 вже знаходився у лівій смузі, завершивши маневр перестроювання.

Отже, враховуючи характер отриманих транспортними засобами пошкоджень, пояснення учасників ДТП, суд вважає, що ОСОБА_1 під час керування автомобілем не порушувала п.10.3 ПДР, оскільки дорожньо-транспортна пригоди сталася коли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 вже знаходився у лівій смузі, завершивши маневр перестроювання.

В зв`язку з цим неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між кваліфікацією дій ОСОБА_1 за порушення п. 10.3 ПДР України та настанням ДТП.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, висловленої зокрема у рішеннях по справах «Енгель та інші проти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інших рішеннях при провадженні у справі про адміністративне правопорушення необхідно застосовувати положення закону, який регламентує кримінальне провадження.

Наведене указує на те, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, за своєю сутністю є обвинуваченням, а обставини вчинення адміністративного правопорушення, які указуються суддею у постанові, за своєю сутністю є формулюванням обвинувачення, визнаного судом доведеним. Відповідно до положень КПК України розгляд справи проводиться судом в межах висунутого обвинувачення, яке при його формулюванні у постанові не повинно ні погіршувати становище особи, ні істотно відрізнятися від сформульованого органом обвинувачення.

Суд не вправі перекваліфіковувати діяння та притягати особу до відповідальності за іншою статтею чи частиною статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніж та, що зазначена у самому протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не має права у будь-який спосіб саме погіршувати стан особи, щодо якої розглядається справа, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, передбаченим ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю, оскільки у його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 245, 247, 251, 252, 254, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарга, не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Осаулов А.А.