Справа № 309/2350/23
Провадження № 3/309/726/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 2-ї категорії - чергового відділення управління службою, відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В), раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно змісту адміністративного протоколу серії ЗхРУ № 005531 від 17 травня 2023 року, 02.05.2023 на ім`я начальника НОМЕР_1 прикордонного загону надійшов лист від начальника внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону, з якого відомо, що 29.04.2023 співробітники відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону під час роботи у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) встановили, що станом на 23:00 24.04.2023 інспектор прикордонної служби 2 категорії ОСОБА_1 , разом з іншими двома військовослужбовцями, на території військового містечка відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) (в спальному приміщенні) вживали алкогольні напої. З цього приводу було призначено службове розслідування висновком якого є, що даний факт розпивання слабоалкогольних напоїв на території військового містечка дійсно мав місце, що підтверджується пояснення відповідних військовослужбовців. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 11, 13, 49, 241 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, а також слід вважати, що даний військовослужбовець виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння та з урахуванням вчинення правопорушення в умовах особливого періоду, вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, суду пояснив, що 29.04.2023 прийшов офіцер внутрішньої служби і почав дивитися телефони. Там було відео де він з двома військовослужбовцями пили вишневий сік із стаканчиків. 02.05.2023 направили лист де вказали, що вживали алкогольні напої. Вони алкогольні напої не вживали, а пили лише сік. На відео видно лише стаканчики, і не зрозуміло звідки з цього відео взяли, що то алкоголь. Ніхто їх у лікарні не освідчував. Вони написали відповідні правдиві пояснення, що алкоголю не було, однак їх всіх трьох змусили переписати пояснення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 3 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за вживання алкогольних напоїв військовослужбовцями під час виконання ними обов`язків військової служби в умовах особливого періоду.

Згідно ст. 241 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положенням ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст.251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: у тому числі місце, час вчинення ісуть адміністративного правопорушення;нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

У той же час, підставами застосування норми закону є скоєння діяння, фактичні обставини якого й зумовлюють її вибір. Коли фактичні обставини діяння й норма права, яка передбачає відповідальність за його скоєння, встановлені правильно, однак неправильно обрана форма закону -застосована не та частина статті закону, чи редакція статті, яка не була чинною на момент порушення, або ж не давала підстав для застосуванняїї зворотної дії в часі, указівка на сам закон,то таке застосування закону про відповідальність є незаконним.

Адже, юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Уточнювати, відредактовувати протокол з цього питання Суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення,усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже під час провадження у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи.

Тим самим, такий недолік автоматично незалежно від доданих до справи матеріалів тягне за собою закриття провадження в останній на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, відділом прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 005531 від 17 травня 2023 року;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.05.2023;

- письмові пояснення начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 від 10.05.2023;

- висновком за результатом службового розслідування.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібранні відділом прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , суддя установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП не є дійсною та доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Так, у наданих матеріалах відсутні докази які б безперечно доводили факт вживання ОСОБА_1 23.04.2023 о 23:00 год алкогольних напоїв на території військового містечка. Зокрема відсутній відповідний висновок за результатом медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_1 від 10.05.2023, то у даному випадку ОСОБА_1 надав пояснення безпосередньо у судовому засіданні, які є протилежними до указаних письмових пояснень, і при цьому пояснив, що письмові пояснення їх змусили переписати. Суд звертає увагу, що письмові пояснення від ОСОБА_1 чомусь були відібрані лише 10.05.2023, у той же час як саме порушення згідно протоколу та висновку службового розслідування виявлено 29.04.2023. Матеріали адміністративної справи та висновок службового розслідування не містять якогось розумного обґрунтування, чому пояснення від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності лише 10.05.2023, тобто більш як через 10 днів з моменту його виявлення, що певною мірою узгоджується з твердженням ОСОБА_1 про те, що письмові пояснення їх змусили переписати. Відтак суд не бере до уваги указані вище письмові пояснення.

Пояснення начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 від 10.05.2023 також достеменно не підтверджують факт вживання алкогольних напоїв, у поясненнях лише вказано, що надійшла інформації від відділу внутрішньої та власної безпеки про виявлення факту вживання алкогольних напої, а також про відібрання пояснень та надання відеозапису з особистого мобільного телефону одного з військовослужбовців.

Щодо висновку службового розслідування, то у ньому також належним чином не обґрунтовано на підставі чого відповідна комісія дійшла висновку про те, що факт вживання алкогольних напоїв 23.04.2023 о 23:00 год на території військового містечка трьома військовослужбовцями у тому числі й ОСОБА_1 мав місце. Зокрема, з огляду на сумнівність відповідних письмових пояснень про що було сказано вище, іншого якогось обґрунтування відповідний висновок службового розслідування не містить. Слід також звернути увагу на те, що згідно пояснень начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 від 10.05.2023 надавався відеозапис з особистого мобільного телефону одного з військовослужбовців (не ОСОБА_1 ), у той же час відповідного відеозапису, який міг би підтвердити факт вживання алкоголю чи спростувати твердження ОСОБА_1 про те, що вони пили лише вишневий сік, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано. Відтак неспростовним ж твердження ОСОБА_1 про те, що він з двома військовослужбовцями пили лише вишневий сік, що і було зафіксовано на відео.

За встановлених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, не доведена згідно критерію «поза розумним сумнівом».

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а тому відповідно до змісту ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, - закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.