ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6142/23 Головуючий в 1 інст. Звєздова Н.С.
Провадження № 33/807/764/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.4 ст.121, ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника адвоката Булдигіної М.С., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Булдигіної М.С. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000, 00 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 20.06.2023 о 22.16 годині в м. Запоріжжя по проспекту Моторобудівників біля будинку №23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ21102», номерний знак НОМЕР_1 , у темну добу у якого не горіли задні габаритні ліхтарі, чим порушив вимоги п. 31.1 та п. 31.6 б) ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року (17.01.2023 постановою серії БАБ №622985 ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП). Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.1 та п. 31.6 б) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Окрім того, 20.06.2023 о 22.16 годині в м. Запоріжжя по проспекту Моторобудівників біля будинку № 23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21102» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість мови, блідість шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під час відеофіксації у присутності лікаря нарколога. Від керування транспортним засобом відсторонений. Про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 27.06.2023 вище вказані протоколи об`єднані в одне провадження.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачені ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП наклав стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Булдигіна М.С. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що підставою для зупинки водія ОСОБА_1 стало те, що він був притягнутий до відповідальності за ст. 309 КК України, однак апелянт вважає, що вказане не відповідає дійсності, оскільки провадження було закрито у зв`язку з тим, що встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Під час події у ОСОБА_1 були відсутні ознаки будь-якого сп`яніння, що унеможливлює проведення огляду водія на такий стан.

Водій ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду.

Поведінка працівників поліції була необґрунтованою та була направлена лише на притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження.

Постанову суду першої інстанції просить скасувати, а провадження в справі закрити на підстав п. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо розгляду клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки попередня апеляційна скарга була подана вчасно, але була повернута постановою Запорізького апеляційного суду від 11.09.2023 року через недотримання вимог ст. 271 КУпАП. Звертаючись повторно із апеляційною скаргою, захисник виконав вимоги ст. 271 КУпАП, а тому клопотання про поновлення строку є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо розгляду скарги по суті апеляційних доводів апелянта.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Булдигіну М.С., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи, суддя апеляційного суду доходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 31.1, п. 31.6б, п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №047227 (а.с. 1, т.1), яким ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 20.06.2023 о 22.16 годині в м. Запоріжжя по проспекту Моторобудівників біля будинку №23 керував транспортним засобом «ВАЗ 21102», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість мови, блідість шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під час відеофіксації у присутності лікаря нарколога. Від керування транспортним засобом відсторонений. Про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №047226 (а.с.1, т.2), яким ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 20.06.2023 о 22.16 годині в м. Запоріжжя по проспекту Моторобудівників біля будинку № 23, керував транспортним засобом «ВАЗ 21102», номерний знак НОМЕР_1 , у темну добу у якого не горіли задні габаритні ліхтарі, чим порушив вимоги п. 31.1 та п. 31.6 б) ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року (17.01.2023 постановою серії БАБ №622985 ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП). Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.1 та п. 31.6 б) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП;

- у копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №622985 від 17.01.2023 року (а.с.4, т.2), з якої вбачається, що 17.01.2023 року ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП;

- у направленні на огляд водія (а.с.3, т.1), відповідно якого ОСОБА_1 під час події мав виражені ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді: підвищеної жвавості мови, блідість шкіряного покриву обличчя, тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Огляд проводився в закладі охорони здоров`я;

- у висновку КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 20.06.2023 року за № 4684 (а.с.4, т.1), відповідно якого ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я відмовився від проходження повного медичного огляду;

- у рапорті працівника поліції (а.с.5, т.2), відповідно якого транспортний засіб НОМЕР_1 було зупинено, оскільки у темну добу не горіли задні габаритні ліхтарі;

- на оптичному носії інформації у вигляді СД-диску (а.с. 8, т.1), який містить відеозаписи з місця події.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 31.1, п. 31.6 б), п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини.

Суд відхиляє доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними, виходячи з наступного.

Зокрема доводи, що ОСОБА_1 не відмовся від огляду, спростовані змістом відеозапису, доданого до протоколу, відповідно якого, що працівник поліції на місці події провів перевірку для виявлення ознак наркотичного сп`яніння, після чого запропонував ОСОБА_1 проїхати до спеціалізованого медичного закладу для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Своєю поведінкою в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду, оскільки здав біологічний матеріал у вигляді сечі, але зразок мав температуру 25 градусів Цельсія, що є значно нижчою температурою, ніж температура тіла людини, а відповідно розбавив біологічний матеріал водою. Від повторної здачі біологічного зразка ОСОБА_1 відмовився.

З огляду на наведене висновки місцевого суду з приводу того, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, є правильними.

З огляду на те, що в матеріалах справи містяться належні та достатні докази, які безумовно свідчать про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.1, п.31.6 б), п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта про те, що у поліцейських були відсутні причини для зупинки автомобіля, передбачені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Вказані твердження жодним чином не впливають на висновки місцевого суду, які є правильними та обґрунтованими.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що з 24 лютого 2022 року в Україні діє воєнний стан, внаслідок воєнної агресії рф, що в свою чергу висуває до правоохоронних органів додаткові повноваження для забезпечення безпеки порядку, зокрема перевірку документів та поверхневий огляд транспортних засобів. Особливо такі вимоги є актуальними на територіях, які вважаються прифронтовими, наприклад, як Запорізька область.

Доводи про те, що під час події у ОСОБА_1 були відсутні будь-які ознаки сп`яніння, суд ставиться критично, виходячи з наступного.

Посилання в протоколі на ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти такий огляд, відповідає роз`ясненням, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23 грудня 2005 року, а саме: якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Поняття "виявлення у особи ознак сп`яніння" та "встановлення стану сп`яніння особи" є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів.

З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

В даному випадку працівники поліції, оцінивши зовнішній вигляд та стан ОСОБА_1 , дійшли до висновку, що останній може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а тому в порядку вимог ПДР України запропонували пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта з приводу того, що водій поводився адекватно і будь-яких ознак сп`яніння у нього було не виявлено, оскільки суд оцінює в даному випадку не його стан, а саме факт відмови від проходження огляду, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку матеріалам справи у їх сукупності та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального прав або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, апеляційний суд вважає, що постанова районного суду, прийнята щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для скасування відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Булдигіної М.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Булдигіної М.С., залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. РассуждайДата документу Справа № 336/6142/23