ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5650/23

провадження № 3/0285/4244/23

22 листопада 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

за участю секретаря Клечковської М. М.,

захисника особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, яка надійшла

від Управління патрульної поліції в Житомирській області,

за ч.4 ст.121, ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця Киргизстану,

громадянина України,

який проживає по АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

З матеріалів, що надійшли до суду 06.10.2023 слідує, що ОСОБА_3 , повторно протягом року, порушив правила керування транспортним засобом, а саме 30.08.2023 о 21 год. 53 хв., на автодорозі М06 Київ-Чоп Житомирської області Звягельського району, 236 км, керував автомобілем DAF FT XF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби, з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла фар.

Окрім того, відносно ОСОБА_3 цього дня поліцейським також був складений протокол за ст.185 КУпАП про злісну непокору законній вимозі поліцейського, яка виразилась у тому, що він не передав посвідчення водія для тимчасового вилучення згідно ст.265-1 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Бєлоусова вважала, що в його діях відсутній склад правопорушень, оскільки про несправність фари він об`єктивно не міг знати під час руху автомобіля, огляд якого перед цим проводив і жодних несправностей зовнішніх світлових приладів не виявив. Після того, як поліцейський повідомив про непрацюючу ліву фару, ОСОБА_3 відразу усунув несправність.

Також зауважила, що дії ОСОБА_3 не містять ознак правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, будь-якого належного та переконливого доказу невиконання законної вимоги поліцейського, суду не надано.

Просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень

Заслухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП України).

За приписами ч.4 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, тягне за собою відповідальність у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт .

Відповідальність за ст.185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, якою можна вважати свідомо несумлінним, упертим небажанням підкоритися наказу поліцейського (його вимозі), виданими в межах повноважень та відповідно до законодавства. Тобто такою є відмова від виконання наполегливих, не раз повторених законних вимог або розпоряджень працівника міліції під час виконання ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Для визначення наявності в діях особи складу «опору» у значенні цього положення обвинувачення має довести як наявність об`єктивної сторони діяння, тобто певного активного фізичного впливу з боку обвинуваченої особи, так і спрямованість її умислу саме на протидію виконанню службових повноважень. Злісна непокора: 1) проявляється в ігноруванні не раз повторених законних вимог або розпоряджень; 2) не має асоціюватися з активними діями, інакше такі дії можуть бути кваліфіковані як опір поліцейському або іншій особі, яка забезпечує публічний порядок; 3) відмова, виражена в зухвалій формі, яка має свідчити про явну зневагу до осіб, які охороняють публічний порядок; 4) можлива не лише в разі вербальної вимоги/розпорядження, а може бути наслідком конклюдентних дій поліцейського.

Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи. Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність саме законної вимоги поліцейського, тобто законодавчо обґрунтованої.

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому порушень до матеріалів справи долучено протоколи серії ААД №424807 та ГП №527360 від 30.08.2023, рапорти поліцейських, постанови про накладення на нього адміністративного стягнення та відеозапис з нагрудного реєстратора.

Разом з тим, протокол є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, зазначені у протоколі, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. Відтак, протокол не є доказом вини особи у вчиненні порушення.

Те ж саме стосується і рапорту поліцейського, який також не може слугувати однозначним та беззаперечним доказом винуватості особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а лише відображає висновок посадової особи органу поліції за результатами проведеної перевірки.

Пункт 31.4.3.в ПДР встановлює, що водію транспортного засобу забороняється ним керувати, якщо у нього не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Також пункт 31.5 ПДР передбачає, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п.31.4 ПДР (зокрема, зовнішніх світлових приладів), водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту.

Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 23.10.2022 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП не свідчать про наявність в його діях факту порушення правил дорожнього руху 30.08.2023. Лише при встановленні останнього вони підтверджуватимуть повторність в діях винної особи.

За ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

З дослідженого судом відео з нагрудного реєстратора вбачається, що ОСОБА_3 не заперечував факт несправності освітлення номерного знаку його автомобіля на момент виявлення зазначеного правопорушення патрульним поліцейським. Разом з цим, вказана несправність була ним усунута відразу на місці події, тобто він виконав вимоги п.31.5 ПДР. На вимогу поліцейського посвідчення водія для з`ясування особи передав.

Уповноваженою особою, яка складала протокол, жодним чином не перевірені та не спростовані пояснення ОСОБА_3 , дії якого після виявлення несправності, узгоджуються з вимогами ПДР та виключають настання відповідальності, передбаченої ст.121 ч.4 КУпАП.

Поліцейський у даних провадженнях ухилився від прямого виконання свого обов`язку щодо збирання доказів на підтвердження беззастережної винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а суд такими повноваженнями не наділений. Формальний та спрощений підхід при складенні адміністративних матеріалів є абсолютно неприпустимим, а обвинувачення слід визнавати неконкретним, таким, що порушує право особи на захист.

У наданому суду протоколі зазначено, що законна вимога працівника поліції полягала в не наданні ОСОБА_3 посвідчення водія для тимчасового вилучення з посиланням на ст.2651 КУпАП. Остання зазначає підстави тимчасового вилучення посвідчення водія у разі якщо водієм вчинено порушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Невиконання водієм такої вимоги, тобто порушення п.2.4 а) ПДР України, як вважає суд, слід розцінювати як керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, або не пред`явила електронне посвідчення водія, а також інших документів, передбачених законодавством, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Доказів агресивної та зухвалої поведінки ОСОБА_3 в бік працівників поліції, які би могли свідчити про наявність в його діях правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не надано, зокрема і на відео з нагрудної камери, така поведінка відсутня.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишають місце сумнівам.

При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи (справа «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain»). Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП).

Всі перераховані вище обставини у своїй сукупності дають підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_3 у зазначені в протоколах час та місці дійсно допустив діяння, відповідальність за які передбачені ч.4 ст.121 та ст.185 КУпАП, а встановлена невідповідність даних протоколів об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження його винуватості у зазначених адміністративних правопорушеннях. Відтак, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121, ст.185 КУпАП ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення або отримання її копії.

Суддя О. О. Літвин