Справа № 489/6488/23
Провадження № 3/489/2308/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

21 листопада 2023 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №560004 від 14.10.2023, 14.10.2023 об 11.25 год. в м. Миколаєві на перехресті Херсонського шосе та вул. 1-а Лінія, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "VOLKSWAGEN GOLF", д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог пунктів 2.3 "б", 10.1 ПДР України, була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою та при початку руху не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом "MITSUBISHI OUTLANDER" д.н.з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , яка здійснювала маневр повороту праворуч на вул. 1-а Лінія, в бік пр-ту Миру. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №560003 від 14.10.2023 ОСОБА_1 інкримінується, що 14.10.2023 об 11.25 год. в м. Миколаєві на перехресті Херсонського шосе та вул. 1-а Лінія, вона, керуючи транспортним засобом "VOLKSWAGEN GOLF", д.н.з. НОМЕР_2 , стала здійснила зіткнення з автомобілем "MITSUBISHI OUTLANDER" д.н.з НОМЕР_3 , після чого в порушення вимог п.2.10 "а" ПДР України, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетна.

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді надала пояснення про те, що дійсно за вказаних у протоколі обставин керувала транспортним засобом та під час початку руху перед її автомобілем виїхав інший, внаслідок чого вона здійснила екстрене гальмування перед ним, та їй здалося, що зіткнення вдалося уникнути. Тому, вважаючи, що дорожньо-транспортної пригоди не сталося, вона залишила місце пригоди, при цьому умислу на умисне та свідоме залишення місця дорожньо-транспортної пригоди вона не мала.

Вислухавши пояснення особи, дослідивши письмові матеріали справи (протоколи про адміністративне правопорушення; схему місця ДТП від 14.10.2023; письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ), суддя дійшов таких висновків.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.3 «б» ПДР України, встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.10.1 ПДР України, Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (вперше притягується), обставини вчинення адміністративного правопорушення, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.2.10 «а» Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, полягає у формі умислу на його вчинення, а саме: особа розуміє, що була учасником дорожньо-транспортної пригоди, однак залишила місце вказаної пригоди.

Разом з тим, при розгляді справи в суді з пояснень ОСОБА_1 , які також підтверджені її письмовими поясненнями, наданими під час складення протоколу, встановлено, що остання не помітила факту вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди та наїзду на інший транспортний засіб, у зв`язку з чим залишила місце ДТП, вважаючи, що його не було. Вказані твердження підтверджуються також зазначеними на схемі місця ДТП пошкодженнями іншого транспортного засобу, які не є значними, що також може бути підтвердженням доводів особи про те, що вона не помітила факту вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому ні протокол, ні додані матеріали не містять жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували вказані твердження ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суддя вважає, що матеріалами справи не доведено наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчиненого діяння не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Зазначене є підставою для закриття провадження у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу вказаного адміністративного правопорушення, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів вчинення адміністративного правопорушення, що не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй правопорушенні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Керуючись статтями 36,252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя

постановив:

Справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтями 122-4 та 124 КУпАП, згідно з протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №560003 від 14.10.2023 (справа №489/6488/23, провадження №3/489/2308/23) та серії ААД №560004 від 14.10.2023 (справа №489/6489/23, провадження №3/489/2309/23) - об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний номер 489/6488/23 (провадження №3/489/2308/23).

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Микол. обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA0014001).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ст. 122-4 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Суддя М.В. Гриненко