Номер провадження: 33/813/1842/23
Номер справи місцевого суду: 495/7936/23
Головуючий у першій інстанції Боярський О.О.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі Узун Н.Д.,

за участю: представника ОСОБА_1 адвоката Каланжова В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Каланжова Владислава Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №193957 від 28.07.2023, ОСОБА_2 28 липня 2023 року о 11.20 год в м. Білгород-Дністровський по вул. Маяковського біля буд. 4 а, керуючи автомобілем Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Першотравневій, повертаючи ліворуч на вул. Маяковського не пропустила велосипедиста, яка рухалась по пішохідному переході, внаслідок чого відбулося зіткнення. Такими діями, ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 16.13 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 3).

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2023 року провадження в справі за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 40-42).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, 25 вересня 2023 року адвокат Каланжов В.І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2023 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами протягом одного року (а.с. 44-56).

В судове засідання до апеляційного суду ні ОСОБА_2 , ні її адвокат Биковський В.Д. не з`явились, про розгляд справи сповіщались належним чином.

12 жовтня 2023 року від адвоката Биковського В.Д., в інтересах ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки в нього в цей день та час вже призначено засідання в Київському апеляційному суді, розгляд апеляційної скарги на застосування запобіжного заходу.

Однак, апеляційний суд не вважає доцільним відкладення розгляду даної справи та відмовляє у задоволенні клопотання, оскільки на його підтвердження не доданого жодного доказу.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної не є обов`язковою.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Апеляційним судом також враховуються положення ч. 2 ст. 38 КУпАП, згідно якої, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Тому, з огляду на вищевикладене та з метою недопущення порушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Заслухавши адвоката Каланжова В.І., в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, закриваючи провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме отримання транспортним засобом, вантажем, автомобільними дорогами, вулицями, залізничними переїздами, дорожніми спорудами чи іншим майном пошкоджень, що є обов`язковим елементом складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, апеляційний суд не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на Правила дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог ПДР України, який зазначений в протоколі уповноваженою особою.

Згідно 16.13 ПДР України, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційним судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №193957 від 28.07.2023, ОСОБА_2 28 липня 2023 року о 11.20 год в м. Білгород-Дністровський по вул. Маяковського біля буд. 4 а, керуючи автомобілем Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Першотравневій, повертаючи ліворуч на вул. Маяковського не пропустила велосипедиста, яка рухалась по пішохідному переході, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , вона 28 липня 2023 року приблизно о 11.00 год, рухалась по тротуару вул. Першотравневій в м. Білгород-Дністровський, на своєму велосипеді. На перехресті вулиць Першотравневої та Маяковського, на пішохідному переході вона хотіла швидко його перейти, та не зменшуючи швидкість, на велосипеді почала перехід, у цей момент автомобіль чорного кольору зайшов на неї. З місця пригоди її забрала швидка, отримала незначні тілесні ушкодження (а.с. 5).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , які вона надала 28 липня 2023 року відразу після ДТП, вона керувала своїм автомобілем Toyota д.н.з. НОМЕР_1 в м. Білгород-Дністровському по вул. Першотравневій та повертаючи на ліво на вул. Маяковського зупинилась перед пішохідним переходом та пропустила пішоходів, в цей момент дівчина на велосипеді переїжала пішохідний перехід та здійснила зіткнення з її транспортним засобом та впала на дорогу. Після чого вони викликали швидку допомогу, яка доставила її до лікарні (а.с. 6).

Таким чином, обидва учасника ДТП підтвердили факт зіткнення транспортного засобу Toyota д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та велосипеда, під керування ОСОБА_1 ..

При цьому, закриваючи провадження по справі суд першої інстанції вказав, що діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. А саме матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що транспортні засоби, вантаж, автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруди чи інше майно отримали пошкодження, що є обов`язковим елементом складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, апеляційним судом був досліджений план-схема місця ДТП, в якому дійсно не вказано щодо наявності чи відсутності пошкоджень автомобіля чи велосипеда, однак судом звертається уваги, що такий план-схема місця ДТП підписаний лише ОСОБА_2 , без врахування позиції потерпілої ОСОБА_1 (а.с. 4).

Відповідно до дослідженого відеозапису, який наданий ОСОБА_1 , на ньому зафіксований короткий проміжок часу після ДТП, крім того зафіксований лежачий велосипед, із вивернутими колесами.

Згідно довідки №651 Комунального некомерційного підприємства Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня Білгород-Дністровської міської лікарні, ОСОБА_1 внаслідок ДТП (велосипедистка збита легковим авто) отримала забій м`яких тканин лівого плеча та лівого стегна.

Аналізуючи встановлені матеріалами справи обставини, оцінюючи наявні докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_2 28 липня 2023 року о 11.20 год в м. Білгород-Дністровський по вул. Маяковського біля буд. 4 а, керуючи автомобілем Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Першотравневій, повертаючи ліворуч на вул. Маяковського, в порушення вимог 16.13 ПДР України, не пропустила велосипедиста, яка рухалась по пішохідному переході, внаслідок чого відбулося зіткнення.

ОСОБА_2 перед поворотом ліворуч зобов`язана була дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, в тому числі по пішохідному переході.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення нею вимог п. 16.13 ПДР України, не зважаючи на посилання суду першої інстанції на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що внаслідок ДТП були пошкоджені транспортні засоби, вантаж, автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруди чи інше майно. Матеріалами справи достовірно встановлено, що внаслідок невиконання ОСОБА_2 вимог п. 16.13 ПДР України, відбулось зіткнення її автомобіля Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 та велосипеда, під керуванням ОСОБА_1 , яка отримала тілесні ушкодження.

Такий висновок суду відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Рівень відповідальності за будь-яке правопорушення у повній мірі залежить від рівня суспільної небезпеки.

Рівень суспільної небезпеки при порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до заподіяння потерпілому тілесного ушкодження набагато вищий ніж скоєння ДТП із спричиненням тільки матеріальної шкоди.

Така позиція ґрунтується на ст. 3 Конституції України, яка гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до вимог п. п. 1.5, 1.7 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності.

Кожен водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі ст. 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визначені ст. 34 КУпАП, до яких зокрема відноситься: щире розкаяння винного; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Крім того, орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, що завдало шкоду здоров`ю учасникам дорожнього руху, апеляційний суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_2 та попередження нею, так і іншими особами нових правопорушень буде справедливим і достатнім застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Каланжова Владислава Івановича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 536,80 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький