Справа № 606/317/23
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2023 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б, розглянувши матеріали, які надійшли від відділення №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовець, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області від відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшов протокол відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу серії ААБ №162489 від 17.02.2023 року, що 17.02.2023 року о 11.10 год. в м. Теребовля по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував т.з. Peugeot 307 SW д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою ALCOTEST «Драгер» 6810 на табло якого висвітлило 1,75 проміле.

У судове засідання ОСОБА_1 не з"явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте надав письмові пояснення. В яких просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказуючи, що до протоколу не додано належних та допустимих доказів вчинення правопорушення.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши в сукупності наявні у справі докази, прийшов до наступних висновків.

Згідно із вимогами частини 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимогстатті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Правилом статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Вимогами статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень частин 2, 5 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП, а саме, що 17.02.2023 року о 11.10 год. в м. Теребовля по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував т.з. Peugeot 307 SW д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою ALCOTEST «Драгер» 6810 на табло якого висвітлило 1,75 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

З дослідженого відеозапису подій, зафіксованих інспектором поліції та відображених на DVD диску, а саме запису з нагрудної камери поліцейського та відео реєстратора, слідує, що відео, яке додано до справине не є безперервним, не містить повної інформації від моменту фіксування правопорушення, яке стало причиною зупинки до припиненння спілкування з водієм та складення процесуальних документів; відсутня причина зупинки транспортного засобу.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить дати проходження огляду, в акті не вказано посадову особу, яка провела огляд на стан алкогольного сп`яніння також відсутній підпис посадової особи, яка склала акт, відповідно такий доказ не може бути належним та допустимим.

Окрім цього, як у протоколі про адміністративне правопорушення, як і у матеріалах справи в цілому, не зазначено технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, долучений до справи, що унеможливлює використання його як належного доказу.

Приписи ч.2 ст.19 Конституції України зобов`язують органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За даних обставин суддя приходить до переконання, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1ст. 247 КУпАП).

За наведених обставин провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись частиною 1 статті 130, статтею 221, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 266, 283, 284 ,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка