КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/2234/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 357/8834/22 Суддя у І інстанції: Ларіна О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Заліського Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 6 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 496, 20 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 16 вересня 2020 року о 20.26 год. в Київській області, м. Біла Церква, вулиця Гризодубової, 1, керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS» держаний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду від 6 грудня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на положення КУпАП, Конституцію України, п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, низку рішень Європейського суду з прав людини, Інструкцію із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року за № 1026, зазначає, що суд першої інстанції, без повного з`ясування всіх обставин справи, дійшов передчасного висновку про доведеність його винуватості у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що:

- з відеозапису досліджуваних подій не вбачається факт керування ним транспортним засобом, яким керував його товариш;

- ознаки наркотичного сп`яніння, які, начебто, були у нього виявлені, як вбачається з відеозапису, працівниками поліції перевірені не були, разом з тим, його поведінка повністю відповідала обстановці, вів він себе стримано, нормально відповідаючи на запитання;

- відеозапис, наявний у матеріалах справи, є неповним, на ньому не зафіксовано факт керування ним ( ОСОБА_1 ) автомобілем, та, крім іншого, відеозапис не містить момент евакуації автомобіля;

- працівники поліції направляли його для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП БМР «БМЛ № 4», у той час, як дана лікарня, відповідно до листа головного лікаря цієї медичної установи від 5 травня 2021 року, медичні огляди водіїв на стан наркотичного сп`яніння не проводить у зв`язку з відсутністю належного лабораторного обладнання. За таких обставин, на переконання апелянта, суд першої інстанції мав визнати таке направлення недопустимим доказом.

Апелянт посилається на те, що огляд, який проведений в порушення вимог ст. 266 КУпАП, слід вважати недійсним, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в обґрунтування якого зазначає, що участі в судовому засіданні він не приймав, викликів до суду не отримував і тільки після звернення за правовою допомогою 26 березня 2023 року йому стало відомо про прийняте рішення місцевим судом.

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду провадження за апеляційною скаргою, в суд апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких клопотань чи/та заяв про відкладення слухання справи до суду не направляв, а тому, зважаючи на позицію захисника про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд доходит висновку про проведення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Заліського Б.С. на підтримку доводів клопотання та апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказаної вимоги закону місцевий суд не дотримався, оскільки матеріали справи не містять жодних належних даних про вручення або отримання ОСОБА_1 , як особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, судової повістки або будь-яким іншим способом виклику до суду.

Наявне у справі зворотне повідомлення на ім`я ОСОБА_1 про виклик останнього до суду не містить даних про вручення ОСОБА_1 судової повістки, а містить лише підпис працівника поштового зв`язку, що не є належним повідомлення особи про виклик до суду.

Окрім того, відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Між тим, матеріали провадження, хоча і містять супровідний лист про направлення копії оскаржуваного рішення за місцем проживання ОСОБА_1 , проте, будь-яких даних про дійсне її отримання - матеріали справи не містять.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 не приймав участі в судовому засіданні, зі змістом постанови від 6 грудня 2022 року захисник ознайомився 29 березня 2023 року, а 1 квітня 2023 року була подана поштовим відправленням апеляційна скарга, апеляційній суд доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, а, відтак, такий строк підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, то вони є непереконливими, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримав наведених вимог закону та за обставин, викладених у постанові, дійшов вмотивованого висновку про доведеність його винуватості у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки такий висновок ґрунтується на доказах у справі, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 353270 від 16 вересня 2022 року, який складений та підписаний уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій. У ньому вказані ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 (виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці) та дії водія у присутності двох свідків щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Дані обставини ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень та застережень (ас. 1),

- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зміст яких узгоджується з фактичними обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 16 вересня 2022 року о 20.30 год. відмовився пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога (ас. 2, 3);

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 вересня 2022 року (ас. 5);

- рапорті поліцейського батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква УПП у Київській області ДПП сержанта поліції Коржакова В., відповідно до якого в означений день та час в місті біла Церква по вулиці Гризодубовій, 1, було зупинено транспортний засіб «ЗАЗ Ланос», держаний номерний знак НОМЕР_1 , за порушення ПДР, і під час спілкування з водієм - ОСОБА_1 у останнього виявлено явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Транспортний засіб евакуйовано на штрафмайданчик, на водія складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 8);

- акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 16 вересня 2022 року (ас. 7).

Крім того, фактичні обставини правопорушення повністю підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, який був предметом дослідження і під час апеляційного розгляду.

Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції не заперечував факту керування транспортним засобом. Після перевірки документів працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, що є підставою для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння саме в закладі охорони здоров`я. Працівники поліції роз`яснювали водію порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а в подальшому залучили двох свідків, в присутності яких двічі запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря - нарколога, проте ОСОБА_1 відмовився від такого огляду. Далі працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про відсторонення його від керування транспортним засобом та розпочали оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів.

Таким чином, зафіксовані відеозаписом обставини, що передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення та відбувалися безпосередньо під час його складання, переконливо доводять, що водій ОСОБА_1 вчинив дії, пов`язані з відмовою від огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, що і було зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Хоча відеозапис не відображає всього перебігу подій, на що звертає увагу апелянт, але у суду не було підстав не брати його до уваги, оскільки ОСОБА_1 у поясненнях у протоколі не повідомив таких суттєвих обставин, які відбувалися до або під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та не були зафіксовані працівниками поліції.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не підтверджує факт керування ним автомобілем, не заслуговують на увагу та опосередковано спростовуються поясненнями його товариша (зафіксованими на відеозапису), який був пасажиром в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 , який підтвердив, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 , та під час спілкуванні з працівниками поліції намагався у поза процесуальний спосіб вирішити питання не складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , проте, був попереджений працівниками поліції про відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди при виконанні ними своїх службових обов`язків.

Неприйнятними є й доводи апеляційної скарги в частині того, що КНП БМР «БМЛ № 4», відповідно до листа головного лікаря цієї медичної установи від 5 травня 2021 року, медичні огляди водіїв на стан наркотичного сп`яніння не проводить у зв`язку з відсутністю належного лабораторного обладнання, а тому, на переконання апелянта, таке направлення є недопустимим доказом, оскільки за наказом Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації за № 971-адм від 10 серпня 2022 року Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4», що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Василя Стуса, б. 41, входить до переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, відповідно до даних відеозапису працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не перевірили ознаки наркотичного сп`яніння, які, начебто, були виявлені у ОСОБА_1 , у той час, як поведінка ОСОБА_1 повністю відповідала обстановці, вів він себе стримано, нормально, відповідаючи на запитання, не заслуговують на увагу, оскільки, як зазначалось вище, сама відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і для її наявності підтвердження алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння - не потрібно.

За вказаних обставин під час апеляційного розгляду не встановлено порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, що доводило б позицію апелянта про безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Висновки судді місцевого суду у постанові від 6 грудня 2022 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому немає законних підстав для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33, 38 КУпАП, виходячи з санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши усі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 6 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 6 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва