ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2023 Справа №607/7913/23

провадження № 3/607/3366/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №980662 від 24 квітня2023 року, складеного начальником СДОП ВППП Тернопільського РУ поліції капітаном поліції Довгань П.О., 24 квітня 2023 року близько 17 год. 50 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в публічному місці по вул. Котляревського, 34 у м. Тернополі, вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції при виконанні поліцейським службового обов`язку, що виразилось в не наданні документів при перевірці особи, намаганні покинути особою визначеного місця затримання, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

12 травня 2023 року ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження у справі, згідно з яким зазначає, що в статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» наведений вичерпний перелік підстав для перевірки документів у особи, однак жодної з вказаних підстав під час події, зазначеної у протоколі, не було, що підтверджується відеозаписом. Крім того, інспектором поліції неправомірно кваліфіковано правопорушення, оскільки згідно Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відтак, ним не було вчинено жодних дій, які б свідчили про злісну непокору законній вимозі працівника поліції. При цьому, злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав, оскільки непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, суть адміністративного правопорушення викладена формально, не конкретно, загальними фразами і не відображає усіх кваліфікуючих ознак, передбачених ст. 185 КУпАП. Викладені в протоколі фактичні дані ймовірного правопорушення не підтвердженні жодними об`єктивними даними. Також, оскільки всі вищевказані події відбувалися за участю свідків, в останні повинні були б відібранні письмові пояснення про те, що трапилось, однак письмові пояснення в матеріалах справи відсутні. Крім того, у складеному відносно нього протоколі не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки ст. 185 КУпАП є бланкетною нормою закону, не вказано яке правопорушення він вчинив, у зв`язку з чим не реагував на вимогу працівника поліції припинити це правопорушення, та в чому конкретно полягала злісна непокора такій вимозі. Ці обставини свідчать про те, що інспектором патрульної поліції не в повній мірі викладно суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків. Відтак, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. На підставі вищевикладеного зазначає, що будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП матеріали справи не містять.

Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину вчиненні інкримінованого йому правопорушенні не визнав та вказав, що 24 квітня 2023 року перебував в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області був вільним слухачем у справі. Коли він вийшов з приміщення суду до нього підійшли двоє невідомих осіб у військовій формі зі зброєю, які не представились, та назвавши його по імені вимагали пред`явити документи, однак він не погодився, оскільки вважав такі вимоги незаконними. Після цього до нього підійшов працівник поліції, який не пред`явив своє службове посвідчення, та почав вимагати у нього пред`явити документи, що посвідчують особу. Він мав при собі документи, що посвідчують його особу, однак попросив особу, яка була у поліцейській формі назвати підстави перевірки його документів та показати службове посвідчення. Поліцейський обмежився посиланням на статтю 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та на оголошення воєнного стану та не назвав жодної підстави передбаченої законодавством для перевірки документів. При цьому, громадського порядку він не порушував. Також зауважив, що будь-яких інших вимог поліцейського він не порушував, не покидав визначеного місця затримання, як про це зазначено у протоколі. Поліцейський тричі повторив вимогу сісти у службовий автомобіль поліції, що він зробив добровільно без будь якого примусу. Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної, оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, приходжу до наступного висновку:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що до адміністративної відповідальності можливо притягти особу лише у разі наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Диспозицією статті 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до коментаря даної статті, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторних законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної законної вимоги поліцейського.

З даної норми вбачається, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому суд звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №980662 від 24 квітня 2023 року, до матеріалів справи долучено:

-протокол про адміністративне затримання серії АЗ №163785 від 24 квітня 2023 року, згідно з яким 24 квітня 2023 року о 17 год. 50 у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП було затримано ОСОБА_1 для встановлення особи, припинення адміністративного правопорушення та оформлення адміністративних матеріалів;

-рапорт інспектора-чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гутман Є.П. від 24 квітня 2023 року, згідно з яким 24 квітня 2023 о 17 год. 53 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 24 квітня 2023 року о 17 год. 53 хв. за адресою: м. Тернопіль, Котляревського, 24, працівнику поліції потрібна допомога іншого наряду, оскільки особа біля суду під час затримання чинить опір працівнику поліції;

-рапорт начальника сектору ДОП відділу ППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції Довгань П. від 24 квітня 2023 року, згідно з яким 24 квітня 2023 року о 17 год. 45-50 хв., перебуваючи в публічному місці за адресою: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 34, було виявлено особу, яка своїми зовнішніми ознаками, видалась йому схожою на особу, яка перебуває в розшуку. У відповідності до п. 24 ст. 23, п. 1 ч. 1 ст. 31, п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію, п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», він підійшов до особи з увімкненим нагрудним відеореєстратором та у відповідності до вказаних статей озвучив вимогу про пред`явлення документів для встановлення особи та перевірки чи остання не перебуває в розшуку. На озвучені вимоги чоловік неодноразово вимагав пред`явити службове посвідчення, вказуючи, що посвідчення відсутнє та не відповідає вимогам Закону. З обстановки, яка склалась, було отримано достатньо підстав вважати, що особа в якої вимагалось пред`явлення документів, уникає їх надання, що в свою чергу свідчить про можливість причетності до вчинення кримінальних чи адміністративних проступків. Ним було тричі озвучена вимога надати документи, однак особа не реагувала та намагалась покинути визначене ним місце спілкування, відштовхуючи його своєю черевною порожниною. На вказані дії особи він попередив про вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачене ст. 185 КУпАП, що виразилось в злісному не виконані законної вимоги поліцейського при виконанні службових обов`язків та вказав, що до особи застосується адміністративне затримання. Оцінивши обставини на місці вчинення правопорушення було прийнято рішення про доставку особи в найближчий відділ поліції. При посадці в службовий автомобіль особі було повідомлено про права та можливість скористатись послугами адвоката. Прибувши в Тернопільське РУП при оформленні протоколу затримання було віднайдено документи особи на ім`я ОСОБА_1 ;

-електронний рапорт від 24.04.2023, згідно з яким 24 квітня 2023 року о 17 год. 57 хв. надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що в м. Тернополі по вул. Котляревського біля приміщення суду працівник поліції та ще двоє невідомих осіб зі зброєю, які не надають свої документи, обмежують його права та обмежують у вільному пересуванні, хапають його за руки. Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 був затриманий капітаном поліції ОСОБА_2 під час несення служби у спільному наряді з працівниками ТЦК та СП, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП;

-електронний рапорт від 24.04.2023, згідно з яким 24 квітня 2023 року о 18 год. 16 хв. надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що в м. Тернополі по вул. Котляревського працівник поліції перевищують свої службові повноваження, використовують силу, наразі прямують на бульвар Шевченка, 10. Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 був затриманий капітаном поліції ОСОБА_2 під час несення служби у спільному наряді з працівниками ТЦК та СП, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП;

-електронний рапорт від 24.04.2023, згідно з яким 24 квітня 2023 року о 18 год. 55 хв. надійшло повідомлення ОСОБА_3 про те, що в м. Тернополі на бульварі Тараса Шевченка, 10 у приміщенні міського відділу поліції у кімнаті для проведення слідчих дій №1 затримали громадянина ОСОБА_4 , зі слів заявника біля приміщення суду працівник поліції та ще двоє невідомих осіб зі зброєю, які не надають свої документи, обмежують його права та обмежують у вільному пересуванні, хапають його за руки. Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 був затриманий капітаном поліції ОСОБА_2 під час несення служби у спільному наряді з працівниками ТЦК та СП, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП;

-розрахунком особового складу залученого спільно з ІНФОРМАЦІЯ_2 до перевіо=рки реєстрації внутрішньо переміщених осіб згідно рішення ради оборони Тернопільської області №64 від 16.06.2022 «Про запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в області» для забезпечення комплектування Збройних сил України та інших військових формувань в період з 07.00 год по 17.00 год. 24.04.2023, згідно якого у маршрут патрулювання мікрорайону «Новий Світ» здійснює старший РУП ОСОБА_5 з ним придані сили ВСП, ТРО, ЦК та СП;

-відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що 24 квітня 2023 року о 17 год. 50 хв. працівники поліції прибули до приміщення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, де виявили ОСОБА_1 . В ході спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції повідомив йому про необхідність надання ним документів, що посвідчують його особу на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та на підставі рішення Ради оборони, при цьому не зазначив конкретних підстав для здійснення такої перевірки. В свою чергу, ОСОБА_1 відмовився пред`являти свої документи, вказуючи на незаконність вимог працівника поліції. Після цього, ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції погодився проїхати з ними у відділ поліції, сів в патрульний автомобіль та був доставлений у Тернопільське РУП ГУНП в Тернопільській області, де відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме, що він 24 квітня 2023 року близько 17 год. 50 хв., перебуваючи в громадському місці по вул. Котляревського, 34 у м. Тернополі, вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції при виконанні поліцейським службового обов`язку, що виразилось в не наданні документів при перевірці особи, намаганні покинути особою визначеного місця затримання.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Системний аналіз норм КУпАП, з урахуванням позиці Верховного Суду України, висловленої в Узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління ( статті 185-185-2 КпАП)» слідує, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність правомірної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків та пред`явлення ним правопорушнику відповідного посвідчення, яке саме правопорушення законно вимагав припинити поліцейський, який поліцейський висував таку вимогу, його прізвище, ім`я та по-батькові, посада.

В той же час, ст. 185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, однак у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, від кого саме (прізвище, ім`я, по-батькові, посада, звання) поступила дана вимога та у зв`язку із чим було пред`явлено вимогу щодо надання документу, який посвідчує особу, і яким саме чином особа не виконувала такі вимоги, в чому полягала зухвалість такої поведінки особи і її злісна непокора, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 п.п "а" ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, що не було дотримано в частині конкретизації інкримінованих дій.

Крім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Механізм перевірки документів в осіб під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану визначено Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456.

Перевірка документів в осіб здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в Указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення). Зазначеним наказом призначається комендант, визначаються його завдання, повноваження із забезпечення єдиного управління визначеними силами та засобами Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДПС, ДМС, ДСНС, військових адміністрацій (у разі їх утворення) та координації їх дій під час здійснення заходів особливого режиму.

Право на проведення перевірки документів в осіб надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках: якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення; порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану (пункт 7 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456).

Виходячи з формулювань п. 7 Порядку перевірки, перелік підстав, за якими уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи є вичерпним.

У разі відсутності в особи документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи уповноважена особа затримує таку особу для її встановлення на строк, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний: назвати своє прізвище, посаду, службове звання; пред`явити своє посвідчення на її вимогу; дати можливість ознайомитися із наявною там інформацією. У разі відмови пред`явити своє посвідчення, особа має право одразу зателефонувати на номер "102", викликавши наряд поліції.

На підставі досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що 24 квітня 2023 року працівник поліції підійшов до ОСОБА_1 , який перебував біля приміщення суду, та посилаючись на ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» і рішення Ради оборони, почав вимагати у ОСОБА_1 пред`явити документи, що посвідчують його особу. При цьому, працівником поліції не зазначено про підстави здійснення такої перевірки, останній обмежився виключно зазначенням статті Закону та іншого нормативного акту, як на підставу здійснення такої перевірки. ОСОБА_1 просив поліцейського зазначити йому конкретну підставу, на основі якої працівник поліції вимагає у нього пред`явити свої документи. Однак, працівником поліції такі дії ОСОБА_1 було розцінено та кваліфіковано як злісну непокору законній вимозі працівника поліції. При цьому, ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції сів у службовий автомобіль для того щоб проїхати у відділ поліції та не вчиняв працівникам поліції будь-якої перешкоди у таких діях.

Крім того, суд не приймає до уваги рапорт начальника сектору ДОП відділу ППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції Довгань П. від 24 квітня 2023 року, як доказ на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП, з наступних підстав.

Зі змісту вказаного рапорту працівника поліції, в тому числі, вбачається, що 24 квітня 2023 року о 17 год. 45-50 хв., перебуваючи в публічному місці за адресою: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 34, було виявлено особу, яка своїми зовнішніми ознаками, видалась йому схожою на особу, яка перебуває в розшуку. У відповідності до п. 24 ст. 23, п. 1 ч. 1 ст. 31, п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію, п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», він підійшов до особи з увімкненим нагрудним відеореєстратором та у відповідності до вказаних статей озвучив вимогу про пред`явлення документів для встановлення особи та перевірки чи остання не перебуває в розшуку. На озвучені вимоги чоловік неодноразово вимагав пред`явити службове посвідчення, вказуючи, що посвідчення відсутнє та не відповідає вимогам Закону. З обстановки, яка склалась, було отримано достатньо підстав вважати, що особа в якої вимагалось пред`явлення документів, уникає їх надання, що в свою чергу свідчить про можливість причетності до вчинення кримінальних чи адміністративних проступків. Ним було тричі озвучена вимога надати документи, однак особа не реагувала та намагалась покинути визначене ним місце спілкування, відштовхуючи його своєю черевною порожниною. На вказані дії особи він попередив про вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачене ст. 185 КУпАП, що виразилось в злісному не виконані законної вимоги поліцейського при виконанні службових обов`язків та вказав, що до особи застосується адміністративне затримання.

Вказані обставини, викладені у зазначеному рапорті повністю спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано, що працівник поліції в ході спілкування з ОСОБА_1 не зазначав йому про підстави здійснення перевірки документів, зокрема не вказував на схожість ОСОБА_1 на особу, яка перебуває в розшуку чи обставин його причетності до вчинення кримінального та/або адміністративного правопорушення. Також, на вказаних відеозаписах не зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовляється надати свої документи, він вимагав пред`явити посвідчення поліцейського та назвати підставу перевірки документів. Більше того, не зафіксовано, намагання ОСОБА_1 покинути визначене місце затримання, як і самої вимоги поліцейського залишатися ОСОБА_1 на місці, зафіксовано тричі озвучені поліцейським вимоги ОСОБА_1 сісти у автомобіль, що ОСОБА_1 зробив добровільно. Також відеозаписом зафіксовано прибуття працівників УПП за повідомленням ОСОБА_1 на лінію 102 про невідомих осіб, які намагаються його затримати.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, встановивши обставини справи, давши оцінку кожну доказу окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що достатніх, належних і допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП суду не надано, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт злісної непокори ОСОБА_1 законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, що виразилось у ненаданні документів при перевірці особи та намаганні покинути особою визначене місце затримання, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП та дії ОСОБА_1 суд оцінює, як захист особою своїх прав.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини» та «Леванте проти Латвії», неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Наведене дає підстави для висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КпАП України - немає, а тому справа відносно нього підлягає закриттю на підставі ст. 247 п.1 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України ст. ст. 7, 185, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець