ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення адміністративного стягнення

20 листопада 2023 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянув справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за таких обставин.

24.10.2023 об 11:20 год. у м. Запоріжжя по вул. Леоніда Жаботинського, буд. 47, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», державний номер НОМЕР_2 , під час виконання розвороту не впевнився в безпеці своїх дій та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Daewoo Matiz», державний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, завдано матеріальних збитків, травмованих немає.

Крім того, 24.10.2023 об 11:20 год. у м. Запоріжжі по вул. Леоніда Жаботинського, буд. 47, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», державний номер НОМЕР_2 , будучі учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

На підставі статті 36 КУпАП справи про дані адміністративні правопорушення підлягають об`єднанню в одне провадження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 під час розгляду справи вину у вчиненні правопорушення визнав частково. Зазначив, що дійсно допустив наїзд на припаркований автомобіль за вищевикладених обставин, однак, декілька хвилин він чекав на власника автомобіля, але не дочекався. Тому залишив записку водієві зі своїм номером телефону та поїхав. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 надав письмову заяву, в якій виклав пояснення з приводу адміністративних правопорушень, зазначивши, що умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, він не мав, а тому просив закрити справу про це адміністративне правопорушення за відсутності його події і складу.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, достовірно підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 619661 від 25.10.2023;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 619681 від 25.10.2023;

- схемою місця ДТП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 та його особистими поясненнями, наданими під час розгляду справи;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 про факт пошкодження її автомобіля;

- фототаблицею пошкоджень автомобіля;

- рапортом поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП про виявлення правопорушення;

- реєстраційною карткою транспортного засобу.

Підсумовуючи викладене, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених:

- ст. 124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та

- ст. 122-4 КУпАП, оскільки він, будучи водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 про відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи. Так, ОСОБА_1 не заперечував того факту, що не дочекався приїзду поліцейських, а також власника пошкодженого автомобіля, після вчинення ним ДТП. Залишення ним записки зі своїм номером телефону для потерпілої не спростовує відсутності в його діях порушень п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, яким передбачено обов`язок водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Оскільки ОСОБА_1 визнає факт того, що він поїхав з місця ДТП, тому відсутні підстави вважати, що у нього був відсутній умисел на вчинення правопорушення. Необізнаність ОСОБА_1 із вимогами Правил дорожнього руху не спростовує події адміністративного правопорушення.

Суд при накладанні стягнення враховує конкретні обставини по справі, ступінь суспільної небезпеки правопорушення.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

На підставі частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тому, з урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, яка передбачає відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294, 300, 300-1, 307 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 335/10719/23 (3/335/3477/2023) відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП зі справою про адміністративне правопорушення № 335/10724/23 (3/335/3479/2023) відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, присвоївши справі єдиний № 335/10719/23 (3/335/3477/2023).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП України за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави Україна судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Шалагінова