Справа № 445/508/23
провадження № 3/445/524/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2023року суддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М., розглянувши, матеріали, що надійшли від Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 173952 від 08.03.2023, ОСОБА_1 , потворно протягом року, 08.03.2023, о 22 год. 35 хв., у м. Золочів, по вул. Об`їзна Львівської області, керував автомобілем AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч. 2 ст. 130 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він не керував автомобілем та не був водієм. Пояснив, що в цей день він вживав спиртне, приблизно 150-200 грам горілки, а тому звернувся до знайомого, якого попросив сісти за кермо його автомобіля та завезти додому, що останній і зробив. Просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 1 КУпАП, завданням такого є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є, зокрема, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування особою транспортним засобом і перебування такої особи в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим судом не здобуто доказів того, що саме ОСОБА_1 08.03.2023, о 22 год. 35 хв., у м. Золочів, по вул. Об`їзна Львівської області, керував автомобілем AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, в обґрунтування своїх доводів про доведеність вини, працівниками поліції суду надано протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 13 від 08.03.2023, письмові пояснення ОСОБА_2 , рапорт працівника поліції, постановою Золочівського районного суду Львівської області від 04.04.2022, диск із записом з місця події, які в судовому засіданні були детально досліджені та перевірені.

Жодних інших доказів суду не надано.

З протоколу ААД № 173852 вбачається, що складання такого розпочато о 23 год. 23 хв. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , потворно протягом року, 08.03.2023, о 22 год. 35 хв., у м. Золочів, по вул. Об`їзна Львівської області, керував автомобілем AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі.

З висновку щодо результатів медичного огляду № 13 від 13 вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння без тілесних ушкоджень.

Проте, аналізуючи докази надані працівниками поліції, а також отримані в ході розгляду справи, суд прийшов до переконання про недоведеність того, що ОСОБА_1 08.03.2023, о 22 год. 35 хв., у м. Золочів, по вул. Об`їзна Львівської області, керував автомобілем AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_1 .

У суду відсутні підстави не вірити показам ОСОБА_1 , про те, що автомобілем він не керував, оскільки такі не спростовані жодними іншими доказами.

Отже, під час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , судом встановлено, що ОСОБА_1 08.03.2023, о 22 год. 35 хв., у м. Золочів, по вул. Об`їзна Львівської області, не керував автомобілем AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_1 ., судом оцінено докази надані поліцією, які вичерпно поповнені в ході судового розгляду і враховуючи, що збирання доказів по справі стосовно ОСОБА_1 вичерпано, всі докази які маються по справі є перевіренні, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Інших належних, допустимих та достовірних доказів вчинення правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, які б у своїй сукупності достеменно підтвердили наявність у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого п. 2.9 а ПДР України та ч. 2 ст. 130 КУпАП, суду не представлено.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Також, в рішенні від 21.07.2010 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З врахуванням всіх досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що суду не представлено допустимих та достовірних доказів вчинення правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, які б у своїй сукупності достеменно підтвердили наявність у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого п. 2.9 а ПДР України та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є недоведеною, а факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим та враховуючи, що винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 27, 130 ч. 2, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя:В. М. Сивак