18.05.2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/1683/23 Провадження № 3/401/517/23

18 травня 2023 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Мельничика Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , військове звання - старший солдат,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.03.2022 року №133/2022 в Україні воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 в Україні воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/22 в Україні воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023 в Україні воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 01.05.2023 року № 254/2023 в Україні воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - це комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.

Згідно постанови Верховного Суду України від 30.05.2018 (справа № 521/12726/16-ц), в Україні особливий період розпочався 18.03.2014 року і триває по теперішній час.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент ведення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях. Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України є складовою частиною особливого періоду.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 на визначеній території України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на теперішній час оголошене не було.

Так, 13 травня 2023 року о 22 год. 30 хв. старший солдат ОСОБА_1 , який проходить військову службу за мобілізацією в умовах особливого періоду (воєнний стан), був виявлений на території розташування 14 реактивної артилерійської батареї 5 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) в нетверезому стані.

Для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння старшого солдата ОСОБА_1 13 травня 2023 року близько 23 год. 30 хв. було направлено до Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька центральна районна лікарня» Кременчуцької міської ради.

14 травня 2023 року в 00 год. 35 хв. у результаті проведеного огляду на стан сп`яніння лікарем Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька центральна районна лікарня» Кременчуцької міської ради було встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 суду пояснив, що він дійсно 13 травня 2023 року перебував за місцем своєї служби, на території розташування 14 реактивної артилерійської батареї 5 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), в стані алкогольного сп`яніння. Свою вину визнав, просив суд суворо його не карати, висновки для себе зробив та обіцяв подібних порушень більше не допускати.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи.

Частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.172-20 КУпАП, як виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особового періоду.

Вина ОСОБА_1 за вказаних обставин підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 , рапортом командира, висновком №197 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння.

Разом з тим, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність, можливо визнати вчинення ОСОБА_1 правопорушення вперше, відсутність завданої шкоди, щире розкаяння винного у вчиненому; обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, вчинене порушення не потягло негативних наслідків, а тому суд вважає, що відповідно справедливим, розумним та співрозмірним стягненням для ОСОБА_1 повинно бути усне зауваження, яке не тільки забезпечить виховну роль але й запобігатиме в подальшому вчиненню нових правопорушень особою, яка притягується до відповідальності.

Таким чином, суддя приймає рішення про звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП.

При цьому малозначність у даному випадку не є свідченням неважливого значення для держави такого порушення. Це лише прояв розумного та справедливого ставлення до людини, яка помилившись у своїх діях не створила будь-яких несприятливих наслідків як для держави, так і для суспільства.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 22, 23, 29, 33-35, ч. 3 ст. 172-20, ст.ст. 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, у зв`язку з його малозначністю і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом