Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження № 3/523/8908/23
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

"16" листопада 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Деркачов О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали УПП в Одеській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпроАП),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.1«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), будучи позбавленим права керування транспортними засобами, о 00 годині 15 хвилин 11 вересня 2023 року, керував мопедом марки «Yamaha», без н/з, біля буд.№11, по вул. 1-а Лінія, в м. Одесі.

При складенні протоколу 11 вересня 2023 року ОСОБА_1 письмових пояснень не надав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений телефонограмою, в судове засідання не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Оскільки, в силу положень ст.268 КУпроАП, при розгляді даної категорії справ присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, то суддя вважає можливим вирішити справу у відсутність ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене суддя дійшов наступного.

З об`єктивної та суб`єктивної сторін склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпроАП, встановлює відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, а також передбачає наявність умисної форми вини, тобто особа є обізнаною із встановленим щодо неї обмеженням права та всупереч цьому, свідомо продовжує керувати транспортним засобом.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпроАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Відповідно до долученої до протоколу інформаційної довідки з порталу Національної Поліції ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності 23 жовтня 2022 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпроАП.

Окрім того, ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпроАП, протокол серії ААД №027875 від 17 червня 2023 року (справа №521/13310/23, провадження №3/521/13310/23) та передбаченого ч.1 ст.130 КУпроАП, протокол серії ААД №219039 від 16 червня 2023 року (справа №521/16992/23, провадження №3/521/12054/23).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому діянні підтверджується аналогічним змістом протоколу про адміністративне правопорушення, а також змістом відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, з якої вбачаються обставини його зупинки при керуванні транспортним засобом, а також надання ОСОБА_1 особистих пояснень щодо керування транспортним засобом.

За таких обставин суддя вважає, що інспектор патрульної поліції в протоколі серії ААД №534784 від 11 вересня 2023 року обґрунтовано дійшов висновку, який відповідає фактичним обставинам справи, про повторне протягом року порушення ОСОБА_1 вимог ст.15 Закону України «Про дорожній рух», а також п.2.1«а» ПДР, у зв`язку з чим, є правильною кваліфікація скоєного ним діяння за ч.5 ст.126 КУпроАП.

При визначенні міри адміністративного стягнення суддя враховує характер скоєного правопорушення, особу порушника, у зв`язку з чим вважає можливим накласти на ОСОБА_1 стягнення, передбачене санкцією зазначеної статті, тобто накладення штрафу та позбавлення його права управління транспортним засобом, із обов`язком сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.276, 280, 283, ч.5 ст.126 КУпроАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпроАП, стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто стягнути з цієї особи в доход держави 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн, а також позбавити права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Деркачов