Справа№938/696/23
Провадження № 3/938/390/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від ІНФОРМАЦІЯ_1

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце народження: смт Гриців, Шепетівського району Хмельницької області, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого (згідно даних протоколу),

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон України за наступних обставин.

23.08.2023 о 04.00год в ході реалізації оперативної інформації щодо незаконного перетинання державного кордону, був виявлений і затриманий ОСОБА_1 , в складі групи осіб, на напрямку 480 прикордонного знаку на відстані 30000м. від лінії державного кордону на околиці населеного пункту Довгопілля на території Білоберізької ОТГ, Верховинського району Івано-Франківської області, що на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон.

Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги ст.ст.9,12 ЗУ "Про державний кордон України", тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП надійшли до суду 05.09.2023, та були призначені до розгляду цього ж дня о 17год 20хв. До матеріалів справи було долучено заяву ОСОБА_1 від 23.08.2023, в якій він просив проводити розгляд справи 30.08.2023 без його участі.

Разом з тим, оскільки матеріали справи надійшли на адресу суду тільки 05.09.2023, з метою належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, забезпечення можливості реалізації ним свого права на захист, надання можливості надати пояснення по суті справи, розгляд справи було відкладено на 27.09.2023.

В судове засідання 27.09.2023 ОСОБА_1 , не з`явився, докази отримання ним судової повістки про виклик до суду, станом на дату проведення судового засідання, на адресу суду не повернулось.

З метою перевірки, чи вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності судову повістку про виклик, 27.09.2023 судом було перевірено за трекінговим номером статус поштового відправлення, яким направлялась судова повістка, на офіційному АТ «Укрпошта», та встановлено, що поштове відправлення, скероване ОСОБА_1 , 21.09.2023 вручено особисто.

В подальшому судове засідання було двічі відкладено, а саме на 18.10.2023 та 10.11.2023, однак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленні про дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток № 58 2 та № 776, в судові засідання не з`явився причини неявки суду, не повідомив.

Також в судове засідання 10.11.2023 на виклик суду не з`явився свідок оперуповноважений ВБК ВБТЗ головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону капітана ОСОБА_2 , а поштове відправлення, яким суд скеровував йому судову повістку про виклик на 10.11.2023, повернулося на адресу суду неврученим, із відміткою поштової установи «адресат відсутній за вказаною адресою».

З метою повного та всебічного розгляду справи та з`ясування всіх обставин справи, наступне судове засідання відкладено на 22.11.2023 з повторним викликом ОСОБА_1 та

ОСОБА_3 судове засідання 22.11.2023 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в черговий раз не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

При визначенні факту належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2021 (справа № 911/3142/19), де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Так само Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи, за адресою місцезнаходження чи відмову від одержання.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП законодавцем закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки, ОСОБА_1 достовірно було відомо про розгляд справи судом та судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для надання можливості ОСОБА_1 надати свої аргументи під час слухання справи у суді, однак він цим правом не скористався, вважаю, що завершення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 жодним чином не призведе до порушення його процесуальних прав.

Дослідивши матеріали справи, заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до такого.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.204 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так відповідно до диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозицією ч.2 ст. 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивною стороною досліджуваного правопорушення, є перетин або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску через державний кордон України, без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, групою осіб.

Відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Згідно ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно ч.1 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль», перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №133416 від 23.08.2023, згідно з яким 23.08.2023 яким 23.08.2023 о 04.00год в ході реалізації оперативної інформації щодо незаконного перетинання державного кордону, був виявлений і затриманий ОСОБА_1 , в складі групи осіб на напрямку 480 прикордонного знаку на відстані 30000м. від лінії державного кордону на околиці населеного пункту Довгопілля на території Білоберізької ОТГ, Верховинського району Івано-Франківської області, що на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, чим порушив вимоги ст.ст.9,12 ЗУ "Про державний кордон України", тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Протокол складений уповноваженою на те особою із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без зауважень;

-письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що збирався перетнути кордон України з Румунією, з метою ухилення від призову. З даного приводу спілкувався з особою, яка мала його провести через кордон. Зокрема., особа, з якою він зв`язувався мала завести його у ліс та вночі мотоциклом перевезти через кордон. Розумів, що вчиняє неправильно.

-письмовими поясненнями старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) відділення боротьби з контрабандою відділу боротьби з транскордонною злочинністю головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_4 , в яких він доповідає, про те, що 23.08.2023 о 04.00год в ході реалізації оперативної інформації в рамках кримінального провадження за ст.332 КК України, в прикордонному контрольованому районі на околиці населеного пункту Довгопілля Верховинського району Івано-Франківської області, на напрямку 480 прикордонного знаку, на відстані 30000м. від лінії державного кордону, було виявлено 2 транспортні засоби марки "УАЗ" НОМЕР_2 та "Рено" НОМЕР_3 , які рухалися в напрямку державного кордону України . В транспортних засобах було виявлено трьох осіб призовного віку, мешканців Чернівецької та Хмельницької областей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , спільно з іншими особами, які рухалися в сторону державного кордону України з наміром незаконного перетинання кордону з Украни в Румунію поза встановленими пунктами пропуску.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Будь-яких зауважень чи скарг ОСОБА_1 , ані в протоколі, ані у власноручно написаних поясненнях не зазначив. Натомість у письмових поясненнях вину визнавав, зазначаючи, що мав намір перетнути державний кордон України.

За таких обставин, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, враховуючи факт перебування ОСОБА_1 у прикордонному районі приходжу до безумовного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме у спробі незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон доведена.

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також а також те, що правопорушення вчинене під час дії воєнного стану, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.204-1 КУпАП, що на думку суду, буде відповідати завданням КУпАП та достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З приводу додаткового покарання у виді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, слід зазначити, що до матеріалів справи не долучено доказів, які б вказували на те, що під час затримання у ОСОБА_1 такі виявлено.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст.ст.9, 204-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 536,80грн.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС