Справа № 163/437/23 Провадження №33/802/322/23 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С.А.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 квітня 2023 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

Згідно з постановою судді Корінчук В.В. визнаний винним за те, що 20 лютого 2023 року о 02 год 07 хв на вулиці 1-го Травня у місті Любомль він керував автомобілем марки «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.2.5 ПДР відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що пізно отримав рішення суду.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

У своєму клопотанні апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначаючи, що він пізно отримав копію постанови.

Однак такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.

06 квітня 2023 року під час розгляду справи у Любомльському районному суді Волинської області ОСОБА_1 був присутній, що повністю підтверджується постановою (а.с.17). В даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 17 квітня 2023 року (з урахуванням неробочих днів).

Апеляційну скаргу на постанову судді Любомльського районного Волинської області від 06 квітня 2023 року ОСОБА_1 подав через засоби поштового зв`язку лише 20 квітня 2023 року, що стверджується штемпелем на конверті «Укрпошта», доданим до апеляційної скарги, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився 17 квітня 2023 року (із урахуванням неробочих днів).

Отже, апелянт пропустив строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.

Доводи клопотання про те, що ОСОБА_1 пізно отримав копію постанови не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі доводи повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП та матеріалам справи.

Так, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 отримав копію постанови 14.04.2023, що він підтвердив, написавши власноручну розписку про отримання копії постанови (а.с.18).

Отже, що ОСОБА_1 отримав копію постанови в межах строку на апеляційне оскарження, який закінчився 17 квітня 2023 року.

Слід відмітити, що матеріали справи не містять короткого тексту оскаржуваної постанови.

Тому доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та не відповідають матеріалам справи, а тому клопотання до задоволення не підлягає.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 квітня 2023 року щодо нього та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 квітня 2023 року щодо нього відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов