ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/459/23 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року

Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., за участі ОСОБА_1 та представника потерпілого ОСОБА_2 -Черних І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.11.2020 року щодо ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що згідно з протоколом, складеним відносно ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, було виявлено 03.08.2019 року, а тому на момент розгляду справи суддею, сплив строк притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову скасувати.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що про оскаржувану постанову йому стало відомо лише під час розгляду у Дергачівському районному суді Харківської області цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, рішення у якій було постановлено 23 грудня 2021 року.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , представника потерпілого ОСОБА_2 -Черних І.О., суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження судової постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже закон пов`язує строк подачі апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення виключно з днем винесення цієї постанови, тобто датою ухвалення судового рішення.

Постанова судом першої інстанції була винесена 03 листопада 2020 року, а апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана 31 березня 2023 року, тобто через 2 роки 4 місяці 28 днів, тобто з пропуском процесуального строку на її оскарження понад десять днів з моменту її ухвалення.

Дійсно, з матеріалів провадження не вбачається відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про те, що 03 листопада 2020 року відбудеться розгляд справи щодо нього.

В той же час у попередньому судовому засіданні у цій же справі від 22 січня 2020 року, яке відбулось за участі ОСОБА_1 задоволено його клопотання та постановою суду від цієї ж дати призначено по справі судово-автотехнічну експертизу.

На названа обставина підтверджує факт обізнаності ОСОБА_1 про розгляд судом справи щодо нього.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження

Поряд з цим належить взяти до уваги, що матеріали цієї справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 цікавився розглядом справи стосовно нього.

Тобто, ОСОБА_1 достовірно знав про те, що справа стосовно нього розглядалась судом першої інстанції .

Однак у будь-який спосіб він не цікавився результатом цього розгляду, що суд апеляційної інстанції розцінює як байдужість щодо прийнятого судом рішення стосовно нього.

Більше того, у своєму клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що про існування оскаржуваної нині постанови йому стало відомо лише під час розгляду у Дергачівському районному суді Харківської області цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, рішення у якій було постановлено 23 грудня 2021 року.

Тобто, автор клопотання вказує, що про існування оскаржуваної нині постанови йому стало відомо до вирішення по суті Дергачівським районним судом цієї справи.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , будучи до23 грудня 2021 року обізнаним про існування оскаржуваної нині постанови звернувся з апеляційною скаргою більше ніж через рік після того як дізнався про її існування.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Також, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", наголошується, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

У рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Наведені висновки, що містяться в рішеннях ЄСПЛ є частиною національного законодавства, а тому апеляційний суд вважає за необхідне їх застосувати при апеляційному перегляді, вбачаючи на наявність таких самих випадків, про які йдеться у вищенаведених рішеннях суду міжнародної юрисдикції.

За вищенаведених обставин апеляційний суд не вбачає поважних підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після спливу встановленого строку, повертається судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.11.2020 року щодо ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Повернути ОСОБА_1 його апеляційну скаргу.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева