ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6938/23

провадження № 3/0285/5028/23

22 листопада 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ),

за ч.1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка зареєстрована в АДРЕСА_1 ,

та проживає в АДРЕСА_2 ,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 ухиляється від сплати встановлених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №285/5397/21 від 02.02.2022 аліментів на користь дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1197,50 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13.10.2021, перерахувавши кошти на особистий рахунок дитини.

Так, ОСОБА_2 , знаючи про свій обов`язок сплачувати встановлені рішенням суду аліменти, його не виконує, що станом на 01.11.2023 призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 33628,69 грн, що сукупно складає суму виплат більш, ніж за шість місяців відповідних платежів з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В заяві до суду ОСОБА_2 не заперечила щодо обставин, викладених у протоколі, просила розглянути справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.183-1 КУпАП встановлено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема:

даними протоколу про адміністративне правопорушення №31 від 08.11.2023;

копією виконавчого листа Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №285/5397/21 від 02.02.2021;

даними постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №71257770 від 13.03.2023 року.

розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 08.11.2023, з якого встановлено, що ОСОБА_2 аліменти не сплачувались, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму 33628,69 грн.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, уповноваженими особами, є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Оцінюючи надані докази, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.183-1 КУпАП. За таких обставин, її слід визнати винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги: характер вчиненого правопорушення; особу ОСОБА_2 ; всі обставини справи в їх сукупності. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. ОСОБА_2 є працездатною особою 32-річного віку, не інвалід, не військовослужбовець, що не позбавляє можливості застосувати до неї єдине передбачене санкцією цієї статті безальтернативне адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт, тривалість яких визначена в межах санкції статті, яка їй інкримінується.

Саме таке покарання є необхідним і достатнім, сприятиме можливій зміні неправомірної поведінки винної особи, формування в неї відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків.

З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.401 КУпАП.

Керуючись статтями 33-35, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин