МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 484/4343/23 Головуючий у місцевому судді Шикеря І.А.
Провадження № 33/812/513/23 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря - Колосової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вялової Ірини Михайлівни на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 08.08.2023 о 23.24 год. в м. Первомайську по вул. Київській керував автомобілем «MAZDA 3», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота, незв`язна мова, забарвлення шкіряного покрову обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» відмовився, а також відмовився від огляду в медичному закладі, чим порушив п.2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн в дохід держави.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник Романова Є.М. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду від 03 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,3 оскільки вважає вказану постанову незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судом, на її думку, справу розглянуто формально, без детального дослідження всіх матеріалів по справі. Зокрема, належним чином не досліджено надані відеозаписи, які не доводять обставини, викладені в протоколі щодо об`єктивної сторони правопорушення, а саме відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Проаналізувавши положення ст. ст. 7,130,245,251,252,266, 280 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція №1452), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі - Порядок), вказує, що на відео поліцейським не зазначено які саме ознаки сп`яніння стали підставою для проведення огляду.

З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, у нього відсутнє почервоніння очей та обличчя, хиткої ходи та нечіткої мови, він вільно спілкувався з працівниками поліції. Поліцейським ознаки сп`яніння не встановлювались, а також не були оголошені.

Також з переглянутого відео не чути яку саме відповідь надавав ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського проїхати до медичного закладу та поліцейським не роз`яснено мету поїздки до медичного закладу. При цьому на відео не зафіксована чітка відмова від проходження огляду в медичному закладі.

Проте, відповідальність за ч.1 ст. 130 КУПАП настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку та процедури проведення огляду.

Тобто, вказана норма являється бланкетною, яка відсилає до інших нормативних актів. В даному випадку відсилає до нормативних актів, якими встановлюються порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, на думку захисника, при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд не звернув увагу на недотримання працівниками поліції зазначених вимог закону, Порядку та Інструкції щодо порядку огляду водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та фіксації цього огляду.

Також вказує, що в матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу, що також є підтвердженням недотримання поліцейським порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, тому що відеозаписом з нагрудних камер поліцейських не підтверджується, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння і останній відмовився.

Вважає, що працівники поліції порушили процедуру огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, оскільки відсутні достатні докази, а саме - належно проведена технічними засобами відеозапису фіксація того, що ОСОБА_1 було запропоновано поліцейським пройти у медичному закладі огляд на стан алкогольного сп`яніння та що він відмовився пройти такий огляд. При цьому з метою фіксації правопорушення поліцейськими свідки не залучалися.

Відповідно до частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За такого, на думку апелянта, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2023 року було порушено імперативні вимоги статті 266 КУпАП щодо проведенні огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, а тому такий огляд (відмова від нього) водія ОСОБА_1 є недійсним.

Крім того, зазначає, що протокол було складено до фіксації відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зокрема продути прилад «Драгер». А саме відповідно до змісту протоколу в графі дата та час складання протоколу зазначено «08.08.2023 року о 23 год. 30 хвилин», в той час як відповідно до відео зафіксованого на відеозаписі наданому працівником поліції лише о 23 год. 31 хвилина працівник запропонував моєму підзахисному продути на місці зупинки прилад «Драгер».

Не спростовує такий висновок і підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та відсутність заперечень, викладених у протоколі обставин, оскільки за змістом статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається про вже вчинене правопорушення. Тобто його складанню мав передувати, відповідно до фактичних обставин справи, яка переглядається, огляд водія з метою встановлення стану сп`яніння (відмова від огляду), проведені та зафіксовані у встановленому законом порядку, тоді як докази проведення такого огляду з дотриманням обов`язкових вказівок статті 266 КУпАП не надані.

Тому, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений 08.08.2023 року відносно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам закону і не може бути підставою для притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 статті 130 КУпАП.

Враховуючи положення статті 62 Конституції України, на думку апелянта, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в суді таке не доведено належними та допустимим доказами, зокрема, те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, однак він відмовився, так як зі змісту відеозапису з нагрудної камери поліцейського відмова відсутня.

Тому, захисник вважає, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлені, в тому числі телефонограмами. Захиснику Вяловій І.М. повідомлення про час і місце розгляду було направлено також на електронну адресу, зазначену в апеляційній скарзі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та приймаючи рішення у справі, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно диспозиції якої адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність, як уже зазначалося раніше, настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 481305 від 08 серпня 2023 року та доданими до протоколу відеозаписами.

Так, згідно положень ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 481305 від 08 серпня 2023 року, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 08 серпня 2023 року о 23 год. 24 хв. в м. Первомайськ по вул. Київській, ОСОБА_1 керував автомобілем «MAZDA 3», д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота, незв`язна мова, забарвлення шкіряного покрову обличчя. ОСОБА_1 відмовився продути «Alcotest Drager» на місці зупинки та пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Вказаними діями, порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався та надав письмові пояснення по суті порушення, власноручно зазначивши в графі протоколу про адміністративне правопорушення - Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення: «випив води».

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено що адміністративна справа буде розглядатись за викликом суду в Первомайському суді. Крім того, в протоколі зазначено, що відеозапис здійснювався на нагрудний відео реєстратор №19121124, що підтверджується також відеозаписом.

Також в протоколі зазначено, що у водія ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 від 03.11.2010 , видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним ДТ №297075 та відсторонено від керування автомобілем.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких застережень.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що поведінка водія ОСОБА_1 давала підстави для підозри, що він перебуває в стані сп`яніння. Так, на питання працівника поліції чи вживав він алкоголь, ОСОБА_1 повідомив, що «да вживав» (23:27:37).

Після чого, поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 , що у нього виявлені ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Сукупний аналіз зазначених обставин свідчить про те, що поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Факт відмови на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі підтверджений дослідженим судом відеозаписом, проведеним працівниками поліції, на якому зафіксовано як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, на що він відповів відмовою.

Так, з відеозапису вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобілю в 23:26 год., двигун якого ще працював, за кермом знаходився ОСОБА_1 . Працівник поліції запитав водія, чому він не зупинився на вимогу поліцейського, та їхав без увімкнутих фар, на що останній повідомив, що не побачив, та що він поспішає. Мова водія була невиразною. Після встановлення особи, працівник поліції запитав ОСОБА_1 чи вживав він алкоголь, на що останній повідомив, що «да вживав» (23:27:37). В 23:27:43 працівник поліції вперше запитав ОСОБА_1 чи буде він продувати алкотестер «Драгер», на що ОСОБА_1 відповів - «ні».

В 23:28: 26 год. працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що в нього виявленні ознаки алкогольного сп`яніння та ще раз запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 відповів «ні», на уточнене питання чи відмовляється від проходження? він відповів «та пишіть», а ще на одне уточнене запитання «наверное да». Після чого ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду, на що ОСОБА_1 спочатку надав невиразну відповідь, а на уточнене запитання почав говорити що, йому требо везти хлопця. Отже, поведінка ОСОБА_1 свідчила про небажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, що працівниками поліції правомірно було розцінено як відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Після цього працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на нього буде складено протокол по ст. 130 КУпАП, та роз`яснив йому права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (23:31).

Водій ОСОБА_1 не висловлював жодного заперечення щодо складання відносно нього протоколу за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, або бажання пройти такий огляд в медичному закладі.

В 23:57 год. ОСОБА_1 ознайомили з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та постановою про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, які складалися одночасно.

Отже, відеозапис підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі щодо ОСОБА_1 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що з відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, що він вільно спілкувався з працівниками поліції, що поліцейським ознаки сп`яніння не встановлювались, та не були оголошені, не є достатньою підставою для висновку про порушення працівниками поліції порядку огляду та скасування постанови суду, виходячи з наступного.

Як уже зазначалося, за змістом пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), а виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак сп`яніння через зовнішні ознаки та поведінку, що є передумовою проведення відповідного огляду, покладається на поліцейських.

Як зафіксовано на відеозаписі працівник поліції повідомив ОСОБА_1 що в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які самі ознаки сп`яніння не озвучив, проте з аналізу відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема порушення мови, і сам ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкоголю.

Приймаючи рішення у справі, апеляційний суд виходить також з того, що вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, суд повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті, чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

При цьому порушення порядку проведення процесуальної дії потребують оцінки можливого впливу на достовірність одержаних відомостей. Тобто під час оцінки джерела доказів з точки зору його допустимості необхідно також переконатися, чи позначилися або могли позначитись процесуальні порушення, якщо вони були допущені, на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело.

Розглядаючи справу, суд зобов`язаний врахувати допущені порушення закону, які мали місце під час збирання доказів, однак такі порушення не можуть бути безальтернативною підставою для того, щоб суд залишив такі докази без оцінки, відкинувши їх як недопустимі, не з`ясувавши питання про можливий вплив відповідних процесуальних порушень на достовірність отриманих відомостей.

У даній справі не озвучення працівником поліції під час спілкування з правопорушником переліку встановлених ним ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , проте встановлення зі слів останнього факту вживання ним алкоголю та зазначення в протоколі встановлених поліцейським ознак сп`яніння, не впливають на можливість встановлення фактичних обставин скоєного правопорушення та особи, яка його скоїла, не свідчать про порушення порядку огляду, а тому не є безальтернативною підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним та недопустимим доказом у справі та скасування постанови суду.

Враховує апеляційний суд також практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Хан проти Сполученого Королівства», ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то навіть отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Щодо твердження в апеляційній скарзі, що на відеозаписі не зафіксована чітка відмова від проходження огляду в медичному закладі, то як вже зазначалось раніше, поведінка ОСОБА_1 , зафіксована на відеозаписі, працівниками поліції, а також судом першої інстанції правильно була розцінена як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі з підстав, зазначених в тесті даної постанови.

Не є підставою для скасування постанови суду також посилання в апеляційній скарзі на те, що з метою фіксації не залучались свідки.

Так, Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року, та з цього часу закон надає можливість поліцейським під час проведення огляду осіб застосовувати технічні засоби відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Такі ж зміни були внесені в п.4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 808 від 05.11.2021р. та в Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду № 1103, постановою КМУ № 57 від 20.01.2023р., яка набрала чинності 25 січня 2023 року.

При цьому, логічне тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП та зазначений підзаконних актів дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Таким чином, залучення свідків до огляду на стан сп`яніння є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Фіксація правопорушення ОСОБА_1 проводилась з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, а тому участь свідків не була обов`язковою.

Щодо доводів апеляційної скарги, що протокол правопорушення було складено до фіксації відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а саме в графі дата та час складання протоколу зазначено «08.08.2023 року о 23 год. 30 хв.», а пропозиція продути «Драгер» на місці зупинки на відеозаписі зафіксована лише о 23 год. 31 хв., апеляційний суд зазначає наступне.

В протоколі про адміністративне правопорушення дійсно зазначено, що його складено 08 серпня 2023 року о 23 год. 30 хв.

Як вбачається з відеозапису, то від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 вперше відмовився в 23:27 год., а в 23:31 год. йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, від якого він також відмовився.

Отже, на відеозаписі спочатку зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого в 23:32 працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол та почали його складати. В 23:57 ознайомили ОСОБА_1 зі змістом протоколу.

Аналіз зазначених обставин у їх сукупності спростовує доводи апеляційної скарги про те, що протокол правопорушення було складено до фіксації відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Не можуть бути прийняті апеляційним судом і доводи апелянта стосовно відсутності складу адміністративного правопорушення через те, що матеріали справи не містять направлення на проходження медичного огляду до закладу охорони здоров`я.

Відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, таке направлення оформлюється лише у випадку, коли особа погодилась пройти огляд в медичному закладі і фактично направляється на його проходження. Обов`язковість оформлення направлення у разі відмови від проходження огляду вказаною Інструкцією не вимагається.

Безпідставним є також посилання апелянта, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2023 року працівники поліції порушили процедуру огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, оскільки працівниками поліції не виявлялися у правопорушника ознаки саме наркотичного сп`яніння та не складався адміністративний матеріал за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння взагалі.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Отже, при розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі під час апеляційного перегляду не встановлено.

З урахуванням встановлених фактичних обставин даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також кваліфікація його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП є доведеною «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за правопорушення, вчинене 08 серпня 2023 року, визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП. Тому підстав для скасування постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вялової І.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням керування транспортним засобом строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова