Справа №461/2908/23
Провадження №3/461/1231/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є. з участю представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Держмитслужби ДМС України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 03 травня 2022 року, орган, що видав 4652,-

за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України,-

в с т а н о в и в :

04.04.2023 року о 21 год. 02 хв. в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб, марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому в якості пасажира перебувала гр. України ОСОБА_1 , що слідувала з Республіки Польща в Україну. Під час проведення візуального огляду даного т.з. виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування або товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 571», автомобіль було скеровано в місце поглибленого огляду транспортних засобів, де під час проведення митного огляду транспортного засобу, в салоні транспортного засобу під задніми сидіннями пасажирів було виявлено товар прихований від митного контролю без використовуванням засобів, що утруднюють виявлення товарів, а саме: - паштет курячий ТМ «PAMAPOL», упакований в індивідуальних упаковках по 0,39 кг кожна, кінцева дата споживання 07.09.24р, в кількості 900шт загальною вагою 350кг. Під час усного опитування та декларування громадянка ОСОБА_1 вказала в декларації про наявність в неї товару засоби гігієни в кількості 15кг, проте після митного огляду виявлений прихований товар визнала своєю власністю.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, під розписку в протоколі про порушення митних правил. Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи не надходило. Подала до суду для долучення до матеріалів справи копію розрахункового документу на підтвердження вартості вищевказаного товару.

Відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України вважаю можливим розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Представник митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке їй інкриміноване та до останньої слід застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 483 МК України.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ч.4 та 5 ст. 366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою. Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Факт митного правопорушення підтверджується: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №0354/20900/23 від 05.04.2023 р.; письмовими поясненнями ОСОБА_1 зазначеними у протоколі; копією контрольного талону для проходження по «червоному коридору»; митною декларацією, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; фототаблицею; описом предметів; доповідною запискою; висновком №-0230 від 18.04.2023 року; службовою запискою.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , в скоєні митного правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, тобто вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а саме засобами та способами, що утруднюють виявлення таких товарів.

Обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини і майновий стан, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 , слід накласти штраф в межах встановлених санкцією ст. 483 МК України, у розмірі 100% вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, а товар, що був предметом порушення митних правил слід конфіскувати в дохід держави.

Відповідно до висновку №-0230 від 18.04.2023 року, вартість предмету порушення митних становить 32400,00 гривень.

Суд не бере до уваги наданий ОСОБА_1 розрахунковий документ, який на її думку підтверджує дійсну вартість переміщуваного нею товару, оскільки даний документ не містить необхідних реквізитів, зокрема підпису посадової особи, яка його видала чи відтиску печатки підприємства, а тому є недопустимим доказом у справі.

Вирішуючи питання щодо застосування стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, суд враховує, що у протоколі про порушення митних правил ОСОБА_1 ставиться у провину лише вчинення дій, що спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом використання засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

З урахуванням наведеного суд вважає, що підстав до застосування додаткового стягнення у виді конфіскації автомобіля немає, оскільки даний автомобіль не був обладнаний спеціально виготовленим сховищем (тайником). Транспортний засіб працівниками митниці не вилучався.

Разом з тим, згідно Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , слід стягнути - судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі ч.1 ст.519 МК України та розрахунку витрат на зберігання на складі митниці, з ОСОБА_1 слід стягнути суму витрат за зберігання товарів в розмірі 815,29 грн.

Керуючись ст.ст.483 519, 526 МК України, ст.ст.40-1, 283 КУпАП України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару 32400,00 грн. та конфіскації предмету порушення митних правил, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №0354/20900/23 від 05.04.2023 р.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Держмитслужби ДМС України витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 815,29 грн.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Є. Радченко