Провадження № 33/801/1054/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шидловський О. В.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Кадочнікова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень, та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що в судовому засіданні було оголошено лише короткий текст постанови, а повний текст отримано лише 18.10.2023, а тому вважає, що строк пропущений нею з поважних причин.

В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, підійшов формально до вивчення справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 та інший учасник ДТП ОСОБА_2 не з`явилися, належним чином були повідомлені.

Суд вирішив розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб, неявка яких є неповажною та такою, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Кадочнікова А.О., який апеляційну скаргу підтримав та просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, суддя апеляційного суду вважає, що клопотання слід задовольнити - поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови та апеляційну скаргу задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Так, в матеріалах справи наявна розписка від 10.10.2023 про те, що ОСОБА_1 зміст постанови від 10.10.2023 оголошено та зрозуміло (а.с. 16). Проте, щодо надсилання судом першої інстанції постанову та отримання скаржником повного тексту постанови матеріали справи не місять.

Вказані обставини вказують на об`єктивну неможливість своєчасного оскарження постанови суду та поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вище вимог не дотримано.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 432577 від 06.09.2023 зазначено, що 06.09.2023 о 13 год. 00 год. в м. Вінниці по вул. Князів Коріатовичів, 83, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , недотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила наїзд на транспортний засіб, що стояв «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого відбулось зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитком, чим порушила вимоги п. 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що її вина доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП від 06.09.2023 та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 06.09.2023.

Однак з таким висновком суду не можна погодитись.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, суддя приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.10.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

На переконання Вінницького апеляційного суду винуватість ОСОБА_1 у скоєнні ДТП належним чином, зокрема наявними матеріалами справи не доведена.

Так схема місця дорожньо-транспортної пригоди складалася працівниками поліції вже тоді, коли транспортні засоби перебували не на місці їх зіткнення, а були переміщені в інше місце.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складався на підставі лише письмових пояснень іншого водія- ОСОБА_2 та письмових пояснень ОСОБА_1 , яка заперечувала факти, викладені ОСОБА_2 .

Так в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, здійснила наїзд на стоячий транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_2 .

Однак будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини, крім письмових пояснень ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Не доводить цієї обставини і схема місця ДПТ, яка, як вже зазначалося вище, була складена не на безпосередньому місці зіткненні транспортних засобів, тобто не на місці ДТП.

На вказані обставини, які є суттєвими та вагомими, суд першої інстанції належної уваги не звернув.

Таким чином, посилання суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не дотрималася елементарних правил безпеки дорожнього руху і призвела наїзд на стоячий автомобіль, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд належним чином не перевірив позицію ОСОБА_1 щодо ї вини у ДТП, а тому дійшов помилкового висновку про її винуватість, порушивши презумцію невинуватості та прийняв рішення за відсутності беззаперечних доказів її вини.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх даних об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є необґрунтованим, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та не дав належної правової оцінки доказам.

Аналізуючи вищевикладене та досліджуючи наявні матеріали справи, суддя апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є помилковими та такими, що не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Дослідивши матеріали справи та надані в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Кадочнікова А.О., суддя приходить до висновку про відсутність вини ОСОБА_1 у скоєнні ДТП і як наслідок відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначені доводи апеляційної скарги знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, спростовують висновків суду та дають підстав вважати що судом першої інстанцій було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення адміністративної справи.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 294, 295,296 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко