ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21 листопада 2023 рокуСправа №: 695/4455/23
Номер провадження 3/695/2900/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, військовий квиток серія НОМЕР_1 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_3 15.06.2023, заступника командира інженерної роти морально-психологічного забезпечення в/ч НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правоорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення КИЧК № 1538 від 14.11.2023 встановлено, що 13 листопада 2023 року близько 23:30 ст.лейтенант ОСОБА_1 вжив алкогольні напої та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду. 14 листопада 2023 року о 04:10 був доставлений до Черкаського наркологічного диспансеру, де відмовився від проходження медичного огляду, що підтверджується висновком з амбулаторної картки № 1790 від 14.11.2023. Факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Таким чином, своїми діями ст.лейтенант ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння в наркодиспансері, так як був тверезий.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що проходить службу в одній військовій частині з ОСОБА_1 13 листопада 2023 року ОСОБА_1 почав бійку з підлеглим, почав кричати, поводив себе агресивно. у ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, він не тримався на ногах, мова була не розбірлива. Командир роти наказав йому отвезти ОСОБА_1 до ВСП м. Золотоноша. По дорозі вони заїхали на заправку та ОСОБА_1 викликав поліцію і повідомив, що його викрали. Коли приїхали працівники поліції, то забрали його у свій службовий автомобіль, та повезли ОСОБА_1 до ВСП. Потім вони всі зустрілися у ВСП. ОСОБА_1 відмовився надавати документи, у зв"язку з чим була викликана оперативна група. Від освідування у ВСП ОСОБА_1 відмовився, тому було прийнято рішення отвезти його у Черкаський наркологічний диспансер. У Черкаському наркологічному диспансері ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння, його відмова була зафіксована лікарем у амбулаторній карті.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він прибув в 23 годині у ВСП, коли вже ОСОБА_1 був там. ОСОБА_1 відмовився надавати свої документи. У ОСОБА_1 були візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, від нього відчувався запах алкоголю. Була викликана оперативна група, щоб відвезти ОСОБА_1 в наркодиспансер. В наркодиспансері в присутності лікаря він почав симулювати серцевий напад, а коли лікар оглянув його та сказав, що у нього все добре з серцем, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан, а від 24 лютого 2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 64/202 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України почав діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 11, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Згідно вимог ч. 5 ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення КИЧК № 1538 від 14.11.2023; письмовими поясненнями військовослужбовців: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 14.11.2023; рапортом командира 5 інженерної роти в/ч НОМЕР_2 капітана ОСОБА_6 ; рапортами військомих Черкасьакого зонального відділу ВСП водія-стрільця ОСОБА_7 та старшого стрільця ОСОБА_8 , які доповіли начальнику, що 14.11.2023 ними було здійснено виїзд в м. Золотоноша, де виявлено військовослужбовця ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, даний військовослужбовець вів себе зухвало, сперечався, жодних претензій щодо направлення та доставки на освідування до медичного закладу не заявляв, скарг від нього не надходило; направленням на огляд військовослужбовця ОСОБА_1 , видане начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником Чередніченко С. № 77/02/1278 від 14.11.2023; випискою з амбулаторної картки КНП "Черкаський обласний наркологічний диспансер" № 1790 від 14.11.2023 відносно ОСОБА_1 , згідно якої він відмовився від огляду; актом огляду № 68 від 14.11.2023, виданим ТВО офіцера групи ППСР Черкаського ЗВ ВСП сержантом ОСОБА_9 , згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу.

Статус військовослужбовця підтверджується дослідженою в судовому засіданні, копією військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 15.06.2023, копією витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій службі) № 204 від 11.09.2023 про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника командира інженерної роти морально-психологічного забезпечення в/ч НОМЕР_2 .

Крім того, під час судового розгляду справи, командиром в/ч НОМЕР_2 було додано до матеріалів справи службову характеристику, видану ТВО начальника штабу в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_10 від 19.11.2023, згідно якої ОСОБА_1 за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 зарекомендував себе з нейтральної сторони, службові стосунки із старшими начальниками будує неправильно, достатньої поваги та ввічливості до командирів не виявляє, військового етикету не дотримується, на критику та зауваження реагує агресивно, має низьку працездатність, поставлені завдання виконує неякісно, не завжди керується вимогами військових статутів у посвякденній службі, в побуті поза службою може поводитися недостойно та ганебно, допускає негідні вчинки, схильний до порушення військової дисципліни, поточна діяльність військовослужбовця очікуваням комадира не відповідає та потребує значного покращення, займаній посаді він не відповідає.

Відповідно до наданої копії медичної характеристики, виданої начальником медичної служби - начальником медичного пункту в/ч НОМЕР_2 ст. лейтенантом м/с М.Колотило від 17.11.2023, ОСОБА_1 під час служби у військовій частині НОМЕР_2 скарг на здоров`я не пред`являв, за медичною допомогою до медичного пункту не звертався.

Крім того, на доданому відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 в приміщенні ВСП поводить себе агресивно, нецензурно висловлюється, відмовляється надавати документи, сперечається з керівництвом, говорить, що йому погрожують, він боїться за своє життя, вимагає викликати поліцію. Далі представник ВСП подзвонив в поліцію та повідомив, що до них доставили старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який відмовляється надавати документи, відмовляється від огляду на стан алкогольного сп"яніння, поводить себе агресивно, та попросив направити опергрупу, щоб його забрали.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що дії гр. ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки останній, будучи військовослужбовцем, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Крім того, суд не бере до уваги надані військовослужбовцем ОСОБА_1 пояснення у судовому засіданні, оскільки вони повністю спростовуються показами свідків, та дослідженими в ході судового розгляду зазначеними матеріалами справи та наданим відеозаписом.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам вчинення правопорушення.

При накладенні стягнення, суд враховує ступінь суспільної небезпеки, характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що згідно ст.ст. 34, 35 пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також характеру вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 10 (десять) діб, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 172-15, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 10 (десять) діб.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Бойко Н.В.