Справа №295/2267/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

14.02.2023 о 00-29 год., у м. Житомирі по вул. Перемоги, 43, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив захисника.

Захисник Якимчук О.М. подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначив, що протокол не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, зокрема те що обставини викладені в ньому не відповідають дійсності, особистий огляд проведений з грубим порушенням законодавства, у протоколі відсутня відмітка, що ОСОБА_1 ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, в описі протоколу не зазначений відеозапис. Крім того зазначив, що відеозапис який містить в матеріалах справи є фрагментарним та недостатньо інформативним.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю доказів по справі.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №464149 від 14.02.2023 підтверджується факт вчинення правопорушення та його обставини, зокрема те, що у вказану дату, час і місці ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджується, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Огляд не проводився.

На відеозаписі із нагрудних камер поліцейських видно рух та зупинку транспортного «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , а також те, що останній відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в найближчому медичному закладі, обґрунтовуючи таку відмову тим, що він не вважає, що це потрібно.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Діями, що виразилися у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема за :

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; що утворюють окремі склади адміністративного правопорушення.

Доводи захисника про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не підтверджені належними та допустимими доказами, обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, підтверджені дослідженими під час судового розгляду справи доказами, відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, а тому визнається судом допустимим доказом, який в сукупності із іншими дослідженими доказами доводить поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Також ОСОБА_1 роз`яснювались його права та обов`язки (00-33 год. відеозапис з боді камери №471646), відеозаписи з бодікамер № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.