Справа № 487/2620/23
Провадження № 3/487/1229/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 року суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Лагода А.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

18.01.2023 року біля 15 23 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого вдарила палицею по спині приблизно два рази, а також кричала на сина, висловлювалась нецензурною лайкою та фактично спричинила насильство психологічного та фізичного характеру. Вказаним вчинила правопорушення, за яке відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно належним чином про час та місце розгляду справ. Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Миколаєва (https://zv.mk.court.gov.ua/sud1412/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. При цьому вона клопотання про відкладення судових засідань не подавала, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт скоєння особою, що притягається до адміністративної відповідальності вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 168425 від 18.01.2023 року, рапортом, заявою, поясненнями та іншими доказами.

Таким чином, суд приходить до переконання, що своїми діями ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КпАП України - якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КпАП України чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Отже, адміністративне стягнення на не може бути накладено у зв`язку тим, що на час розгляду справи минуло більше 3-х місяців з дня вчинення правопорушення. Адміністративні матеріали надійшли до суду 16.05.2023 року.

Відповідно до п.7 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Підсумовуючи викладене, справа підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 276-280, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.А. Лагода