Справа №461/8115/23
Провадження №3/461/3423/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова О.Б. Кротова, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має реєстрації, непрацюючого,

за ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

до Галицького районного суду м. Львова із Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області повторно надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.51 КУпАП після дооформлення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №953195 від 10.09.2023, ОСОБА_1 10.09.2023 близько 12:02 год., перебуваючи в магазині «Рукавичка», за адресою: м. Львів, вул. Шпитальна, 1, викрав з полиці магазину товар Шпроти в/о ж/б 160 г BALTIJOS K 1шт., на загальну суму 50,3 грн. без ПДВ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.51 КУпАП.

Згідно постанови суду від 02.10.2023, якою матеріали справи повернуто для належного оформлення, в матеріалах справи відсутні докази по справі, передбачені ст.251 КУпАП, а саме належним чином завірена постанова суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення протягом року за ч.1 ст.51 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст.252 КУпАП.

Разом з тим, за змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст.213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Диспозиція частини 2 статті 51 КУпАП України передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, тобто дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №953195 від 10.09.2023, ОСОБА_1 10.09.2023 близько 12.02 год., перебуваючи в магазині «Рукавичка», за адресою: м. Львів, вул. Шпитальна, 1, викрав з полиці магазину товар Шпроти в/о ж/б 160 г BALTIJOS K 1шт., на загальну суму 50,3 грн. без ПДВ, дії кваліфіковані за ч.2 ст.51 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений КУпАП, а тому, як доказ, протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законодавством. Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення мають зазначатися, серед іншого, суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Однак у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 не відображено об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, оскільки не зазначено, що правопорушення вчинено повторно протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Також суддя зазначає, що до матеріалів справи працівником поліції долучено копію постанови Франківського районного суду м. Львова від 07.11.2022 з Єдиного реєстру судових рішень, однак, з такої неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.51 КУпАП, оскільки така не містить відомостей про особу, яка була притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Частиною третьою ст.62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При розгляді даної справи застосовую загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У справі «Малофєєва проти Росії» Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.51 КУпАП не доведено сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що його винуватість доведено поза розумним сумнівом, в зв`язку з чим провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.51 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.51, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.51 КУпАП відносно ОСОБА_1 в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.Б. Кротова