Справа № 226/627/23
Провадження № 3/226/194/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Людмила Іванівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділення поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу, 17 квітня 2023 року о 19.30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 вчинив психологічне насильство відносно дружини ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу грубою нецензурною лайкою та завдали шкоди її психологічному здоров`ю, чим порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час і місце судового розгляду при складанні протоколу, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення судового розгляду суду не надав, з огляду на що суд розглядає справу у його відсутність на підставі наявних у ній доказів.

Надавши оцінку протоколу та доданим до нього документам, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, та закриття провадження, виходячи з такого.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАп полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 вказаного вище Закону).

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а й інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі або існувала реальна можливість їх настання. Сама по собі взаємна сварка подружжя, образи автоматично не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу, скоєне ОСОБА_1 психологічне насильство відносно дружини полягає у нецензурних висловлюваннях на його адресу, що завдало шкоди її психологічному здоров`ю. Разом з тим, жодних відомостей про те, в чому полягає завдана психологічному здоров`ю потерпілої шкода, її наслідки, що є прямим обов`язком органу, яким складено протокол, у протоколі не наведено, що вказує на неконкретність обвинувачення та спрощений підхід при складанні протоколу.

Матеріали справи також не містять об`єктивних і належних доказів, які б доводили зазначені в протоколі факти та події. Заява потерпілої про притягнення чоловіка до адміністративної відповідальності, згідно якої вона просить притягнути його до адміністративної відповідальності за вчинення відносно неї домашнього насильства, є неінформативною і суті правопорушення не розкриває.

Натомість, як слідує з письмових пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої, сварка між ними сталася через те, що дружина не приготувала поїсти чоловікові і дитині, так як цілий день була в гостях у подруги, де вживала спиртні напої, а повернувшись додому у стані алкогольного сп`яніння, лягла спати. Коли дитина попросила її приготувати щось поїсти, вона відмовила, що обурило чоловіка, і між ними виникла побутова сварка, що не тягне за собою адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Отже, факт вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства відносно дружини є недоведеним.

Згідно ст.62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

Так як доказів вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, які б у розумінні ст.1 Закону підпадали б під поняття психологічного насильства і підтверджували б його вину, судом не встановлено, провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.283-285, п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі №3/226/194/2023 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.173-2 ч.1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Димитровський міський суд і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І.Клепка