Провадження № 3/641/2648/2023 Справа № 641/5632/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2023 року о 13-49 год. в м. Харкові за адресою вул. Ньютона, буд. 115, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання неодноразово не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вживав заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу. А відтак суд відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №606201 від 29.08.2023 року, довідкою поліцейського УПП в Харківській області Бурикіної В.; відеозаписами з нагрудної камери поліцейського; копією постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7014135 від 18.05.2023, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП; рапортом поліцейського.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до довідки, виданої поліцейським УПП в Харківській області ДПП, ОСОБА_1 згідно з обліковими даними ІПНП не отримував посвідчення водія.

Згідно з роз`ясненнями абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Таким чином, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка його не має, не може бути застосовано.

Така ж правова позиція відображена у постанові Верховного Суду № 51-7569км18 від 22 січня 2019 року.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та ч. 3 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до довідки інспектора УПП в Харківській області ДПП транспортний засіб «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 ..

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти за ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.27,33, 40-1,126,251,252,280,283, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп..

Постанова може бути оскаржена через Комінтернівський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в десятиденний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя- І. В. Зелінська