Справа № 526/3772/23
Провадження № 3/526/1653/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 рокусуддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від відділу поліції № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, ідентифікаційний код невстановлений,

за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

05 вересня 2023 року о 19 год. 37 хв. в м. Гадяч по вул. Полтавська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Спарта, б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Також, 05 вересня 2023 року о 19 год. 37 хв. по вул. Полтавській в м. Гадяч водій ОСОБА_1 повторно протягом року здійснював рух на транспортному засобі Спарта, б/н, при цьому не мав права керувати вказаним транспортним засобом. Правопорушення вчинив повторно протягом року.

21 листопада 2023 року постановою судді справи об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS повідомлення на вказаний в протоколі мобільний номер телефону, причину неявки суду не повідомив. Клопотання про перенесення розгляду справи від нього не надходило.

Частина 2 ст. 268 КУпАП не передбачає обов`язкову присутність при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 та ч.2 ст. 130 КУпАП.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколах про адміністративні порушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, відеозаписами з боді камери вказаних подій та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Також, з доданих до протоколів даних вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності 29.05.2023 за ч.2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу за керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом.

Протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на те особою та у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП є належними та допустимими доказами.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами вчинене повторно протягом року, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», ч.1 ст. 130 КУпАП - за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, враховуючи вимоги ст. 36 КУпАП щодо накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення із вчинених, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки. Вважаю, що саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України « Про судовий збір».

Керуючись ст. 36, 401, 126 ч.5, 130 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 статті 126, ч. 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч.5 ст. 126 КУпАП в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 (сім) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

- за ч.1 ст. 130 КУпАП в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, без з оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накласти остаточно на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.5 ст.126 КУпАП в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 (сім) років, без з оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 68000 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Суддя: Л.В.Максименко