провадження № 33/824/2633/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Белінського Віктора Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Белінський В.А. 03 березня 2023 року засобами поштового зв`язку вперше надіслав апеляційну скаргу на адресу суду першої інстанції, в якій просив постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Белінського Віктора Анатолійовича на постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року повернуто собі, яка її подала у зв`язку з не дорлученням до апеляційної скарги передбачених ст. 271 КУпАП документів, що підтверджують повноваження захисника на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Белінський В.А. 17 квітня 2023 року засобами поштового зв`язку повторно надіслав апеляційну скаргу на адресу суду першої інстанції, в якій просив постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. До апеляційної скарги було додано й передбачені ст. 271 КУпАП документи, що підтверджують повноваження захисника на апеляційне оскарження постанови районного суду.

10 травня 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли на адресу Київського апеляційного суду.

11 травня 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення передано головуючому судді.

До вказаної апеляційної скарги адвокатом Белінським Віктором Анатолійовичем додано заяву про поновлення строку для подання апеляційної скарги на постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року.

У зазначеній заяві захисник зазначав про те, що оскаржуване судове рішення з моменту його винесення ні апелянтом, ні представником не отримувалось. Лише 09 лютого 2023 року членами родини ОСОБА_1 отримано поштове відправлення Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за наслідками розгляду якого та моніторингу інформації, розміщеної на сайті «Судова влада» та у Єдиному державному реєстрі судових рішень встановлено факт винесення 21 липня 2022 року постанови, яка наразі є предметом апеляційного розгляду. Зі змістом оскаржуваної постанови та матеріалами справи представник апелянта ознайомився 13 лютого 2023 року. Наголошує, що з 06 квітня 2022 року ОСОБА_1 за місцем реєстрації відсутній у зв`язку з його мобілізацією й несенням військової служби. При цьому, представляючи інтереси ОСОБА_1 , адвокат Купрієнко В.М. був вповноважений лише на одноразове представлення інтересів апелянта й інформування суду першої інстанції про поважність причин неможливості прибуття останнього у призначене судове засідання 21 липня 2022 року. Зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що судове рішення на адресу захисника адвоката Купрієнка В.М. судом не направлялося взагалі, а належних доказів направлення цього рішення на адресу апелянта та/або отримання такого судового рішення апелянтом чи членами родини матеріали судовї справи не містять. Вважає, вказані обставини та, зокрема, обмеження, пов`язані з перебуванням апелянта в зонах бойових дій, підтверджують спроможність доводів про час встановлення апелянтом моменту прийняття оскаржуваної постанови суду першої інстанції - 09 лютого 2023 року. Наголошує, що в силу причин відсутності апелянта за місцем реєстрації й можливості ознайомлюватися в тому числі з даними у відповідних реєстрах про прийняття у справі рішення, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними.

Захисник апелянта стверджує, що 20 лютого 2023 року на адресу Київського апеляційного суду представником апелянта направлено апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року та вказує, що додає до апеляційної скарги копії документів, які підтверджують зазначене та факт отримання документів судом. Однак, зважаючи на відсутність будь-якої інформації у відкритих джерелах інформації станом на 03 березня 2023 року щодо реєстрації й результату розгляду апеляційної скарги, в силу можливої втрати документів, захисником апелянта повторно подано апеляційну скаргу. 14 квітня 2023 року захисником апелянта встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала.

Зважаючи на вищевикладене, захисник апелянта просив визнати поважними причини пропуску строку для подання апеляційної скарги на постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року.

Однак, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зміст вказаної заяви захисника апелянта й доданих до неї документів, апеляційний суд вважає, що заява адвоката Белінського Віктора Анатолійовича про поновлення строку для подання апеляційної скарги на постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року задоволенню не підлягає, а апеляційну скаргу, відповідно, необхідно повернути особі, яка її подала, з таких підстав.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на подачу скарги, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте можливість суду щодо поновлення строку не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»). При визначенні наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови суду, що прийнята за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення згідно положень ст. 294 КУпАП розпочинається з дня винесення такої постанови судом, а не з дня оприлюднення змісту постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень чи отримання ним копії такої постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова була винесена Печерським районним судом м. Києва 21 липня 2022 року.

Отже, у даній справі перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався з 21 липня 2022 року та закінчився 30 липня 2022 року (а.с.18-19).

Апелянт вказував про те, що дізнався про прийняття постанови Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року лише 09 лютого 2023 року.

Водночас апеляційний суд бере до уваги, що апелянт був обізнаний про дату, час та місце судового розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Окрім того, з матеріалів справи також вбачається, що інтереси ОСОБА_1 захищав адвокат Купрієнко Володимир Анатолійович, який, зокрема, подавав до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження (а.с.12).

Посилання захисника апелянта - адвоката Белінського Віктора Анатолійовича на те, що адвокат Купрієнко Володимир Анатолійович був уповноважений ОСОБА_1 лише на подання клопотання до суду апеляційний суд оцінює критично, зважаючи на те, що в матеріалах справи міститься копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1245060, зі змісту якого вбачається, що Договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката Купрієнка Володимира Анатолійовича не обмежуються.

Таким чином, апелянт ОСОБА_1 , будучи обізнаним про розгляд даної справи, не був обмежений в можливості дізнатися інформацію щодо розгляду справи чи отримати копію оскаржуваної постанови в період з дати її прийняття через захисника - адвоката Купрієнка Володимира Анатолійовича.

Поряд з цим, довід апелянта про перебування його в зонах бойових дій апеляційний суд не може взяти до уваги, зважаючи на недоведеність даної обставини належними та достатніми доказами.

Так, зі змісту копії довідки, виданої начальником відділення кадрів військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 від 06 липня 2022 року, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що солдат ОСОБА_1 дійсно з 26 квітня 2022 року перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації та працює у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с.15).

Доказів перебування ОСОБА_1 у складі військової частини, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій матеріали справи не містять.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи самостійним суб`єктом оскарження, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в строки, що визначені чинним законодавством та, зважаючи на відсутність перешкод для реалізації такого права, пропустив такий строк без поважних причин.

При цьому слід зауважити, що, розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційному суду не надано.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката Белінського Віктора Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року - відмовити.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Белінського Віктора Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко