Справа № 692/1193/23
Провадження № 3/692/801/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року смт Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 946881 від 07.11.2023р., гр. ОСОБА_1 03.11.2023р. близько 21:35 год. в АДРЕСА_2 , був відсутній за місцем проживання, чим повторно порушив обмеження, встановлені ухвалою Драбівського районного суду від 20.06.2023, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КУпАП.

У судове засідання 24.11.2023р. ОСОБА_1 не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надсилав.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 946881 від 07.11.2023р. ОСОБА_1 повідомлявся про місце розгляду адміністративної справи, яка відбудеться за викликом до суду, копію протоколу отримав.

Тому, враховуючи вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 відповідно ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 946881 від 07.11.2023р., гр. ОСОБА_1 03.11.2023р. близько 21:35 год. в АДРЕСА_2 , був відсутній за місцем проживання, чим повторно порушив обмеження, встановлені ухвалою Драбівського районного суду від 20.06.2023.

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 946881 від 07.11.2023р.; копію ухвали Драбівського районного суду Черкаської області від 20.06.2023р., свідоцтво про народження ОСОБА_1 , довідку ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області № 6076/66/01 від 10.11.2023р. та супровідний лист.

Інших доказів суду не надано.

Згідно копії ухвали Драбівського районного суду Черкаської області від 20.06.2023р. Продовжено встановлений відносно ОСОБА_1 адміністративний нагляд строком на 6 (шість) місяців та встановлено наступні обмеження: 1.Заборонити вихід з будинку в період з 21:00 год. до 05:00 год. 2.Заборонити виїзд за межі району по особистих питаннях без дозволу начальника(ів) Відділу поліцейської діяльності №1 та /або Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області. 3.Заборонити відвідування кафе-барів, ресторанів, магазинів, де є продаж спиртних напоїв на розлив. 4.Реєстрацію у Відділі поліцейської діяльності №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області здійснювати два рази на місяць в першу та третю п`ятницю місяця з 09:00 до 12:00 години.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого повторного 21.06.2018р., ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Золотоношка, Драбівського району, Черкаської області.

Згідно довідки № 6076/66/05 від 10.11.2023р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП протягом року.

Відповідальність за ч. 2 ст. 187 КУпАП настає за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); не реєстрація в органі Національної поліції, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері здійснення адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб.

Суб`єкт адміністративного правопорушення спеціальний - особа, яка знаходиться під адміністративним наглядом.

Згідно положень Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» зазначається - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)).

Згідно положень ст. 13 Закону України «Про єдиний демографічний реєстр» до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України відносяться: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України;

До документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус відносяться: а) посвідчення водія; б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; в) посвідка на постійне проживання; г) посвідка на тимчасове проживання; ґ) картка мігранта; д) посвідчення біженця; е) проїзний документ біженця; є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту.

Суд звертає увагу, що особа ОСОБА_1 відповідно до даних протоколу серія ВАБ № 946881 від 07.11.2023р. встановлювалась за допомогою ІТС ІПНПУ, що не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. На підтвердження його особи додано свідоцтво про народження ОСОБА_1 від 21.06.2018р., що не є належним документом, що підтверджує особу відповідно до Закону України «Про єдиний демографічний реєстр». Таким чином особа ОСОБА_1 належним чином не встановлена.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що протокол серія ВАБ № 946881 від 07.11.2023р. є єдиним доказом, наданим органом поліції, на підтвердження факту відсутності ОСОБА_1 за місцем проживання в АДРЕСА_2 , 03.11.2023р. близько 21:35 год. та, відповідно, порушення умов адміністративного нагляду.

Окрім того, з даних протоколу вбачається, що ОСОБА_1 має адресу проживання та адресу реєстрації, які є різними. Матеріали справи не дають відповідні на питання про адресу, за якою ОСОБА_1 зобов`язаний перебувати після 21:00 год., оскільки ухвалою суду від 20.06.2023р. обов`язку перебування особи за певною адресою не встановлено, а особа не позбавлена права змінювати адресу проживання в силу життєвих обставин.

Даний протокол не містить відомостей про свідків чи потерпілих, відповідні графи протоколу не заповнені.

У протоколі, в графі щодо доданих документів, вказано: рапорт, копія ухвали суду, свідоцтво про народження, однак документ «рапорт» у матеріалах справи відсутній.

Протокол у частині пояснень особи по суті порушення містить запис: «згідний » та особистий підпис особи, однак з даного запису не є зрозумілим, з чим саме погоджується особа. Його повні пояснення з зазначенням обставин вчинення правопорушення та причин відсутності по місцю проживання, а також особистого відношення до скоєння правопорушення відсутні.

Сам факт визнання особою вини у вчиненні правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

Також суд не може погодитись з твердженням про повторність скоєння особою протиправних дій та вважає, що належного підтвердження притягнення до адміністаиртвної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 187 КУпАП протягом року до не надано, оскільки довідка № 6076/66/05 від 10.11.2023р. не містить жодних відомостей про обставини такого притягнення.

Суд зазначає, що працівники поліції формально підійшли до оформлення даних адміністративних матеріалів та допустились суттєвих помилок при їх оформленні, оскільки не отримали належних доказів порушення особою умов адміністративного нагляду та не надали їх до суду, належним чином не підтвердили особу правопорушника, не виявили свідків та/або потерпілих від даного правопорушення та не долучили відповідні матеріали, не надали всі перелічені у протоколі про адміністративне правопорушення докази, не опитали належним чином особу правопорушника.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні та наявності у його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 187, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко