Справа № 477/900/23
Провадження № 3/477/722/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 рокум. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А. А., з участю: секретаря судових засідань Герасимової Г. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 в с. Галицинове Миколаївській області Вітовського району 23 квітня 2023 року о 20:50 годині керував транспортним засобом мопедом Suzuki, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки, а також у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 23 квітня 2023 року ввечері їхав на мопеді, який належав його товаришеві. Його зупинили працівники поліції та спитали документи. Документів у нього не було. Вони забрали у нього ключі від мопеду та спитали, чи вживав він алкогольні напої. Він повідомив, що алкогольні напої не вживає. На що працівники поліції зазначили, що заберуть у нього мопед, але якщо він відмовиться від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то мопед йому залишать. Він злякався та погодився, оскільки мопед не його. Коли включили відеозапис, він відмовився від огляду, як йому сказали раніше. Визнає свою провину у тому, що керував мопедом, не маючи права керування транспортним засобом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 знає як односельця. 23.04.2023 року він з товаришем ОСОБА_3 їхав на мопеді. Їх зупинили працівники поліції, перевірили документи, після чого сказали, що їм потрібні свідки, треба розписатись в протоколі, після чого їм віддадуть документи на мопед. Оскільки він їхав у незастебнутомі шоломі, то подумав, що може бути виписаний штраф, та погодився. Вони з товаришем стояли та чекали осторонь, а працівники поліції про щось спілкувались з ОСОБА_1 та складали документи. Це відбувалось протягом приблизно 30-40 хв. Він чув, як працівник поліції казав ОСОБА_1 щось про мопед та експертизу. Чув фразу: «…або забираємо мопед, або протокол… експертиза». Потім їх покликали ближче, включили відеозапис, щось запитали у ОСОБА_4 та надали їм на підпис вже заповнений протокол та їх пояснення. Він хотів прочитати написане, але почерк не розібрав та було темно. ОСОБА_1 вів себе адекватно, запах алкоголю від нього не відчувався.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_1 як односельця. 23 квітня 2023 року він їхав з товаришем - ОСОБА_2 на мопеді останнього, коли їх зупинили працівники поліції, запитали у ОСОБА_2 документи на мопед, а потім сказали, що якщо вони погодяться бути свідками, то їм віддадуть документи на мопед. Вони залишились та стояли осторонь, а ОСОБА_1 був біля працівників поліції, вони щось писали. Потім їх покликали, під запис поставили декілька питань ОСОБА_1 , після чого надали їм на підпис вже заповнені бумаги. Під час відеозапису він стояв неподалік від ОСОБА_1 та не чув від нього запаху алкоголю.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Згідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р. № 1103 ( далі Порядок).

Відповідності до статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Такі ж положення містяться в Інструкції та Порядку.

Зокрема, відповідно до пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до пунктів 3,4 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з приводу оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , який триває кілька хвилин, вбачається, що на запитання працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», він відмовився, а на наступне запитання про проходження такого огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відповів, що він відмовляється від складання протоколу.

Зазначені обставини, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 та свідків в судовому засіданні, позбавляють суд можливості дійти однозначного висновку про добровільну та категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

У відповідності до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, сам по собі протокол не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки він містить опис обставин, які поліцейський вважав встановленими на час його складення. Вказаний протокол може підтверджувати вину порушника лише в сукупності з іншими матеріалами справи, перелік який визначено у статті 251 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно статті 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та відсутність події і складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП України, у зв`язку з чим, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, за відсутністю події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. А. Саукова