Справа № 737/461/23 Головуючий у 1 інстанції Рубаненко Н. Ю.
Провадження № 33/4823/758/23
Категорія - ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Сєргєєвої О. І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, тимчасово непрацюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 153 гривні.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 грн. 80 коп. судового збору.

Як установив суд, 20 червня 2023 року, об 11 год. 42 хв., на а/д Піски Підгірне, 2 км, у Чернігівському районі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 та не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, гучномовця, чим порушив п.п. 2. 4, 8. 9 «б» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Сєргєєва О. І. просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, зупинити провадження у справі до закінчення строку проходження ОСОБА_1 служби у складі Збройних Сил України, постанову суду скасувати, а провадження закрити.

Зазначає, оскаржувана постанова винесена місцевим судом всупереч вимогам ст. 245 та ч. 1 ст. 268 КУпАП, без участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, незважаючи на наявність у неї поважних причин для відсутності та враховуючи подання нею клопотання про відкладення у зв`язку з хворобою.

Звертає увагу, судом першої інстанції не обгрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі на час перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України. Статтею 335 КПК України визначено, що зупинення провадження у справі внаслідок перебування обвинуваченого у Збройних Силах України під час мобілізації на особливий період є не правом, а обов`язком суду.

Судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що протокол про адміністративне правопорушення від 20.06.2023 є недопустимим доказом, тому що складений з порушенням норм ч.ч. 1, 2 ст. 256 КУпАП, оскільки відсутня інформація про свідків, участь яких при складанні такого документу є обов`язковою. Крім того, ОСОБА_1 не був попереджений про його права та обов`язки, визначені ст. 268 КУпАП.

Також судом першої інстанції проігноровано те, що всупереч ч. 1 ст. 265 1 КУпАП посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування не отримував, що свідчить про те, що ймовірний правопорушник не здійснював правопорушення, відповідальність за яке визначена ч. 1 ст. 122 2 КУпАП.

На апеляційний розгляд, захисник Сєргєєва О. І. не прибула. На зв`язок в режимі відео конференції не вийшла, черговий раз прислала електронного листа про перенесення розгляду, незважаючи на те, що останнє судове засідання відкладалося за її заявою на дату і час, коли вона повинна була бути вільною і не зайнята в інших судових засіданнях, що судом розцінюється як зловживання адвокатом процесуальними правами.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник Сєргєєва О. І. під час розгляду справи у суді першої інстанції присутні не були, а захисник з оскаржуваною постановою ознайомилась лише 22 вересня 2023 року, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Як убачається з матеріалів справи, захисник ОСОБА_1 , адвокат Сєргєєва О. І., з моменту вступу у справу на всі судові засідання направляла клопотання про відкладення розгляду справи. Було задоволено відповідне клопотання захисника про ознайомлення із матеріалами справи шляхом надсилання останніх на електронну пошту захисника. Так, 22.08.2023 на вказану електронну пошту адвоката було надіслано паперові матеріали справи та посилання на відеоматеріали. При цьому, місцевий суд зауважив, що в провадженні судді також є справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і відеоматеріали в обох справах ідентичні. Посилання на відповідні відеоматеріали було надіслано захиснику 22.08.2023 та ще раз 11.09.2023.

Крім того, місцевий суд неодноразово задовольняв клопотання захисника про відкладення розгляду справи, а саме 11.08.2023, 11.09.2023.

18.09.2023 до суду першої інстанції надійшло чергове клопотання від захисника про відкладення розгляду справи, яке суд розцінив як затягування розгляду справи, враховуючи наявну можливість участі у судовому засіданні у режимі відеоконференції, можливість надання письмових пояснень по справі, якими ні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ні його захисник не скористалися, також суд врахував строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на особисту участь у розгляді її справи, встановлене ч. 1 ст. 268 КУпАП не є абсолютним.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, участь особи під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП не є обов`язковою. На суд покладено обов`язок належним чином повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що місцевим судом було зроблено.

Крім того, місцевий суд звернув увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також її захисник повинні добросовісно використовувати надані їм процесуальні права, не зловживати ними та демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строків, передбачених ст. 38 КУпАП та з огляду на те, що ОСОБА_1 та його захисник були обізнані про розгляд справи у суді, суд без будь яких порушень законодавства розглянув дану справу за їх відсутності.

Посилання захисника на положення ч. 1 ст. 335 КПК України є безпідставними, оскільки цим Кодексом регулюються зовсім інші правовідносини. Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить приписів про обов`язок суду зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення до моменту звільнення учасника провадження з лав Збройних Сил України. Застосування норм КПК при розгляді справи про адміністративні правопорушення, суперечить основним засадам законодавства про адмімнстративні правопорушення.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил. Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема, увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу (п. 8.9 б Правил дорожнього руху).

На долученому до матеріалів справи відеозапису видно, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , не зупинився на вимогу поліцейського про зупинку, яка надавалася проблисковими маячками, спеціальним звуковим сигналом, а також за допомогою гучномовця, продовжував рухатися, аж до моменту застосування поліцейськими спеціальних засобів. Після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, який показав позитивний результат 1, 04 проміле. Стосовно ОСОБА_1 було складено два протоколи та винесено постанову.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що його вина цілком доведена матеріалами справи, наявними у ній доказами.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.

Частину 2 ст. 266 КУпАП, яка зобов`язувала проведення огляду на місці зупинки у присутності двох свідків було змінено та з 17 березня 2021 вона чинна в іншій редакції, де визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

Про застосування нагрудної відеокамери із зазначенням номеру прямо вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, самі відеозаписи містяться у матеріалах справи.

Інструкція, як нормативно-правовий акт не має переваг над Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.

Суд апеляційної інстанції не вбачає колізії у внесенні змін до ч. 2 ст. 266 КУпАП і не приведенні у відповідність із Законом пункту 6 розділу ІІ Інструкції, оскільки Закон має вищу юридичну силу і саме він підлягає застосуванню, а Інструкція - застосуванню у частині, яка не суперечить Закону.

Доводи сторони захисту з приводу того, що особі, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, не були роз`яснені його права, є такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з того, що протокол про адміністративне правопорушення, який був підписаний ОСОБА_1 , зазначено про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, наведених у постанові суду, оскільки винуватість правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, поза розумним сумнівом доведена матеріалами справи та зібраними у ній доказами.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Сєргєєвої О. І. залишити без задоволення, а постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-1 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець