Справа № 372/2233/23 Головуючий в суді І інстанції - Висоцька Г.В.
Провадження № 33/824/3853/2023 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до відповідальності Корзаченка В.М.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Корзаченко Володимира Миколайовича на постанову Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2023 року, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, інваліда першої групи,-

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч. 4 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 14.05.2023 о 09:30 год. в м. Обухів, Ж/М «Дзюбівка» буд. 1А, водій ОСОБА_2 , керував авто MAZDA д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом та в ході початку руху здійснив наїзд на автомобіль MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 . При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ст. 124 КУпАП.

В подальшому, 14.05.2023 о 09:30 год. в м. Обухів, Ж/М «Дзюбівка» буд. 1А, водій ОСОБА_2 , керуючи авто MAZDA, д.н.з. НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди із автомобілем MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 покинув місце ДТП до приїзду працівників поліції. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункти 2.10 а Правил дорожнього руху України, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Після чого, 14.05.2023 о 09:50 год. в м. Обухів, Ж/М «Вікторія» буд. 100, водій ОСОБА_2 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участі, деталі якого наведені вище, вживав спиртні напої - горілку. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.10 є Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та у відповідності до ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_2 - адвокат Корзаченко В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Обухівського районного суду Київської області в частині визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто вісімсот п`ятдесят гривень, а провадження у частині притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду справи і фактичному встановленні вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, допустив порушення принципу презумпції невинуватості останнього, та розглянув справу без вивчення матеріального права та оцінки наявних доказів, чим не забезпечив належної правової процедури.

Наголошує, що факт вчинення ОСОБА_2 правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП України, ґрунтується лише на власних суб`єктивних припущеннях поліцейського, а суд першої інстанції самостійно навіть не з`ясовував вказані обставини та ухвалив оскаржувану постанову на власних припущеннях.

До того ж, зважаючи на матеріальний стан та стан здоров`я ОСОБА_2 і неможливість існування без автомобіля через віддалене проживання від елементарних продуктових магазинів, керування транспортним засобом є не привілегією для нього, а способом вижити, тож накладення судом першої інстанції непомірного стягнення на ОСОБА_2 у сукупності з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, на жаль спонукає останнього до суїцидальних думок.

Більше того, відсутність будь-якого доходу ОСОБА_2 окрім невеличкої пенсії та виплат по інвалідності призведе до подвоєння і так непомірного для нього штрафу та позбавить засобів для існування на дуже тривалий час.

Також адвокат Корзаченко В.М. звертає увагу, що лише під час максимального збільшення відео на мобільному телефоні свідка - працівника поліції, який складав протоколи, але насправді не був свідком даних подій, можна було розгледіти, що автомобіль ОСОБА_2 розвертався поруч з автомобілем ОСОБА_1 і після закінчення маневру розвороту зупинився неподалік автомобіля останньої. При цьому, було ледь-ледь помітно не рух автомобіля потерпілої, як зазначив суд, а його майже непомітне незначне коливання, що свідчить про те, що водій ОСОБА_2 дійсно міг не відчути незначний дотик своїм автомобілем, який весь час перебував у русі на нерівній дорозі.

Більше того, незрозуміло з яких міркувань суд дійшов висновку про спрацювання сигналізації автомобіля потерпілої, адже відео було без звуку і його зображення чітко навіть не зафіксувало факт ДТП, оскільки про його вірогідність можна було лише здогадуватися, проте суд дійшов думки, що ОСОБА_2 повинен був відчути як звуковий так і тактильний сигнал за наслідками зіткнення автомобілів.

Далі суд зазначає, що пізніше на відео вже була присутність потерпілої ОСОБА_1 , яка зі слів останньої побачила пошкодження власного автомобіля і звернулася з цього приводу до ОСОБА_2 , та повідомила його, що він вчинив ДТП і що викликає поліцію, проте ОСОБА_2 не відреагував на її звернення та залишив місце ДТП. Однак суд залишає без уваги та не надає оцінки тому факту, що коли потерпіла вийшла з двору, то вона спокійно змогла пройти між транспортними засобами, які начебто отримали пошкодження під час ДТП, що ставить під сумнів саму ДТП. Ще більший сумнів викликає той факт, що потерпіла намагалася усіляко і бездоказово довести, що її автомобіль був до цього цілий і неушкоджений, що ОСОБА_2 начебто мав ознаки сп`яніння, надавала суду для огляду фото автомобіля ОСОБА_2 із зображенням його номерних знаків, але не пошкоджень від ДТП, яких автомобіль останнього не мав, яке було нею зроблено зовсім іншого дня неподалік свого домоволодіння. При цьому, потерпіла уникала надання фотокарток пошкодження власного автомобіля, а такий їх характер як вказано у схемі місця події - фактично вся права сторона, не міг би утворитися під час видимого маневру розвороту, який робив ОСОБА_2 .

Крім того, так званий свідок - працівник поліції прибув до суду на прохання потерпілої та відстоював виключно її позицію, хоча сам навіть не був свідком ДТП, маючи у власному телефоні інформацію та фото, які не мали б для нього становити жодних цінностей і підстав для їх зберігання, що може свідчити про його дружні стосунки з потерпілою і намагання їй якось допомогти.

Більше того, у судовому засіданні суд фактично не дав можливості висловитися ОСОБА_2 , став перебивати останнього та робити зауваження, чим розхвилював останнього, що мало наслідком підняття рівня цукру у крові та пересихання губ. ОСОБА_2 також просив суд надати йому змогу надавати пояснення російською мовою, щоб йому було легше висловитися, а суд трактував його запинання під час пояснень як непереконливі.

Разом з цим, того дня ОСОБА_2 виїжджав автомобілем, тож спиртного не вживав і мав намір поїхати поспілкуватися зі своїм товаришем, який живе неподалік двору потерпілої. Раніше він досить часто їздив до друга і мав періодичні конфлікти з потерпілою, яка була незадоволена тим, що він ставить автомобіль неподалік її двору та навіть фотографувала автомобіль і погрожувала викликати своїх знайомих з поліції. Коли потерпіла 14 травня 2023 року знову стала говорити за ДТП і пошкодження її авто та виклик поліції, така поведінка потерпілої, зважаючи на її попередні аналогічні погрози та агресивну налаштованість, здалася ОСОБА_2 черговим чіплянням останньої до нього, він був упевнений, що ніякого ДТП не було, тож не маючи наміру сваритися чи сперечатися, він поїхав від її двору додому. Залишивши автомобіль у дворі, ОСОБА_2 вже не збирався кудись їхати на ньому. Поспілкуватися з другом у нього не вийшло, тож він вирішив самостійно вжити 100-200 грамів горілки та відпочивати, оскільки він має цукровий діабет і дуже швидко п`яніє навіть від незначної дози алкоголю.

Тож, під час того як він відпочивав, до нього до будинку зайшли працівники поліції, які стали складати на нього протоколи за ДТП, залишення місця ДТП та вживання горілки після ДТП. Навіть під час складання цих протоколів ОСОБА_2 заперечував сам факт будь-якого ДТП, що вказує на те, що ОСОБА_2 дійсно міг навіть не відчути дотик власним автомобілем до автомобіля потерпілої і був переконаний у непричетності до ДТП

Відтак, зважаючи на викладене, суд першої інстанції міг би визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні лише адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження за ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП за відсутністю у його діях складів вказаних адміністративних правопорушень, оскільки відсутні будь-який умисел та усвідомлення притягуваним його причетності до ДТП.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Корзаченка В.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення потерпілої ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 були дотримані, а висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 14.05.2023 ААД №130132, відповідно до якого 14.05.2023 о 09 год. 30 хв. по в ж/м «Дзюбівка» буд. 1а в м. Обухів, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Мазда 626», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний за кермом та в ході початку руху здійснив наїзд на авто «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_2 , в наслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва авто отримали механічні пошкодження, які привели до матеріальних збитків;

- протоколі про адміністративне правопорушення від 14.05.2023 ААД №130133, відповідно до якого 14.05.2023 о 09 год. 30 хв. по в ж/м «Дзюбівка» буд. 1а в м. Обухів, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Мазда 626», державний номерний знак НОМЕР_1 та після дорожньо-транспортної пригоди із авто «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_2 покинув місце ДТП до приїзду працівників поліції;

- протоколі про адміністративне правопорушення від 14.05.2023 ААД №130134, відповідно до якого 14.05.2023 о 09 год. 50 хв. в ж/м «Вікторія», буд. 100, в м. Обухів ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Мазда 626», державний номерний знак НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав спиртні напої «горілка»;

Вказані протоколи складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписані відповідною посадовою особою.

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень, підтверджується:

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.05.2023, на якій зафіксоване розташування транспортного засобу після зіткнення та локалізацію його пошкоджень і з якої видно, що в автомобілі «Мітсубіші»», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджено права передня та задня двері, права задня накладка заднього крила, заднє праве колесо, відомості про інший автомобіль відсутні, оскільки він покинув місце дорожньо-транспортної пригоди;

- відеозаписом із відеокамери зовнішнього спостереження будинку потерпілої ОСОБА_1 , з якого чітко вбачається, що від поштовху в результаті зіткнення автомобіля ОСОБА_2 «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль потерпілої «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_2 прийшов у рух;

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_2 підтверджує факт керування 14.05.2023 транспортним засобом «Мазда 626» д.н.з. НОМЕР_1 та вживання останнім того ж дня алкогольних напоїв;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14.05.2023, в яких зазначено, що він близько 09 год. 00 хв. в м. Обухів по вул. Дзюбівка поблизу магазину «Околиця» він керував автомобілем «Мазда 626» д.н.з. НОМЕР_1 та зустрівся із своїм товаришем та випив горілки після чого сів до авто та почав рух. В подальшому приїхавши до себе додому останній почав вживати горілку грам 100-150 після чого до нього приїхали працівники поліції, яким останній надав усні пояснення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.05.2023, в яких зазначено, що 14.05.2023 близько 09 год. 25 хв. вона керуючи транспортним засобом «Мітсубіші Аутлендер спорт» д.н.з. НОМЕР_2 приїхала до свого місця проживання в АДРЕСА_2 після здійснення покупок в магазині «Велмарт», запаркувала своє авто біля будинку та пішла відносити пакети з продуктами до будинку, приблизно через 10 хв. остання почула, що спрацювала сигналізація її автомобіля, вийшовши на вулицю ОСОБА_1 побачила, що водій автомобіля «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив ДТП з її автомобілем, після чого потерпіла попросила водія вийти з автомобіля, на що водій не відреагував, та покинув місце пригоди. Також ОСОБА_1 зазначає, що на її думку водій автомобіля «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 був у стані алкогольного сп`яніння;

Зазначені докази є належними і допустимими, оскільки отримані у відповідності до вимог чинного законодавства, зафіксовані у належній процесуальній формі і узгоджуються між собою.

Сукупність наведених доказів поза розумним сумнівом дає підстави вважати про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме, що він, 14 травня 2023 року о 09 год. 30 хв. . в м. Обухів, Ж/М «Дзюбівка» буд. 1А, водій ОСОБА_2 , керував авто MAZDA д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом та в ході початку руху здійснив наїзд на автомобіль MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження, при цьому після ДТП з місця пригоди зник, а також вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на вищевикладене, фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, доведена повністю, і тому твердження захисника ОСОБА_2 - адвоката Корзаченка В.М. про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах у справі.

Доводи захисника про те, що з наявного в матеріалах провадження відеозапису з камери спостереження біля будинку потерпілої не помітно будь-якого руху автомобіля потерпілої ОСОБА_1 не заслуговують на увагу та спростовуються даним відеозаписом з якого чітко вбачається, що від поштовху в результаті зіткнення автомобіля ОСОБА_2 «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль потерпілої «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_2 прийшов у рух.

Апеляційний суд вважає необгрунтованими доводи захисника про відсутність будь-якого доходу у ОСОБА_2 окрім невеликої пенсії та виплат по інвалідності, що призведе до подвоєння і так непомірного для нього штрафу та позбавить засобів для існування на дуже тривалий час, оскільки будь-яких підтверджуючих дані обставини доказів матеріали справи не містять. Також не було їх надано і під час апеляційного розгляду.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення, а доводи апеляційної скарги не є такими, що доводять невинуватість ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованих йому правопорушень, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч.4 ст.130КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_2 стягнення, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, що в повній мірі відповідає санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП і за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинені правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2023 року є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 - адвоката Корзаченка В.М. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Корзаченко Володимира Миколайовича - залишити без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2023 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко