Справа № 444/2118/22 Головуючий у 1 інстанції: Олещук М.М.
Провадження № 33/811/625/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Дяківа Володимира Богдановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Дяківа Володимира Богдановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 5 квітня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 26 серпня 2022 року, о 20 год. 45 хв., у с. Зашків по вул. Мармаша, 113, Львівського району, Львівської області, керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager», результат огляду становить 2,72 ‰, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Дяків В.Б., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Жовківського районного суду Львівської області від 5 квітня 2023 року, оскільки копію повного тексту рішення йому було вручено 10 квітня 2023 року, а апеляційну скаргу він подав у 10 денний строк з моменту отримання постанови.

Наголошує, що інформація наведене у протоколі, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не підтверджується жодними доказами та суперечить матеріалам справ, із відеозапису, долученого до матеріалів справи не вбачається факту керування транспортним засобом.

Зазначає, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом, оскільки в ньому не зазначено від кого надійшло повідомлення про адміністративне правопорушення та дана особа не допитана судом, а вина ОСОБА_1 не може підтверджуватися лише протоколом про адміністративне правопорушення.

Наголошує, що на ОСОБА_1 здійснювався психологічний тиск працівниками поліції, внаслідок чого він себе оговорив.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що копію рішення адвокат отримано 10 квітня 2023 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №147550 від 26 серпня 2022 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager», результат 2.72 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці) запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 2.72 проміле, з результатом приладу водій погодився;

- результатами приладу «Drager 6820» ( а.с. 1), з якого вбачається, що огляд було проведено 26 серпня 2022 року, результат огляду 2.72 проміле, з результатом водій ознайомився, дії працівників поліції не оскаржував;

- рапортом лейтенанта поліції С.В. Качмара (а.с. 5), з якого встановлено, що 26 серпня 2022 року працівниками поліції отримано повідомлення , що за адресою: Львівський район, с. Зашків, вул. Мармаша, 113, водій керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, після прибуття на місце події було виявлено водія ОСОБА_1 , який під час опитування підтвердив, що керував автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager 6820», результат огляду 2.72 проміле;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який досліджено в судовому засіданні, на якому зафіксовано розмову працівників поліції з водієм ОСОБА_1 , під час якої у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, окрім того водій повідомляв працівникам поліції, що керував автомобілем 26 серпня 2022 року, водієві запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager 6820», результат огляду 2.72 проміле, з результатом приладу водій погодився, запитував у працівників поліції чи можна домовитися, працівниками поліції вилучено посвідчення водія, оголошено протокол про адміністративне правопорушення, відсторонено водія від керування транспортним засобом.

Аргументи сторони захисту, що інформація наведена у протоколі не підтверджується жодними доказами та суперечить матеріалам справ, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки дані зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №147550 від 26 серпня 2022 року (а.с. 2), підтверджуються матеріалами справи, зазначеними вище за тестом.

Доводи апелянта, що із відеозапису, долученого до матеріалів справи не вбачається факту керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з рапорту лейтенанта поліції С.В. Качмара (а.с. 5) встановлено, що водій керував транспортним засобом, окрім того під час опитування дану інформацію водій підтвердив, що вбачається, із відеозапису, долученого до матеріалів справи.

Твердження апелянта, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки відповідно до ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, жодного упередженого ставлення в працівників поліції до ОСОБА_1 не було, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Дяківа В.Б. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокату Дяківу Володимиру Богдановичу строк на апеляційне оскарження постанови Жовківського районного суду Львівської області від 5 квітня 2023 року.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 5 квітня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Дяківа Володимира Богдановича - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.