ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1906/23

Провадження № 3/293/1389/2023

20 листопада 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч.2 ст. 187 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

14.11.2023 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАВ №846551 від 13.10.2023, серії ВАВ №846552 від 13.10.2023, та серії ВАВ № 130241 від 25.10.2023 відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.187 КУпАП.

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судових справ між суддями, 14.11.2023 вищевказані адміністративні матеріали розподілені для розгляду судді Л.В.Лось.

Постановою від 14.11.2023 суд адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КУпАП об`єднав в одне провадження та присвоїв єдиний унікальний номер судової справи № 293/1906/23 та номер провадження 3/293/1389/2023.

Зі змісту протоколів про адмінстративне правопорушення серії ВАВ №846551 від 13.10.2023, серії ВАВ №846552 від 13.10.2023, серії ВАВ №130241 від 25.10.2023, ОСОБА_1 03.10.2023 о 23:06 год, 10.10.2023 о 22:10 год та 23.10.2023 близько 22:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом була відсутня за місцем свого проживання, чим порушила п.1 встановлених їй судом обмежень, чим вчинила адміністративні правопорушення передбачені ч.2 ст. 187 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання від 20.11.2023 не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку sms-повідомлення (а.с.28).

Суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.

До того ж, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 достеменно знала про складення відносно неї протоколів про адміністративне правопорушення, про що свідчить її власноручний підпис у таких протоколах (а.с. 2,11,19). Однак за викликом до суду не з`явилась про причини неявки не повідомила.

Суд зазначає, що вчинив всі необхідні та залежні від суду дії, направлені на належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи судом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарев проти України" сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Зважаючи на викладені обставини, ураховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, а також приймаючи до уваги строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажними, у зв`язку з цим суд розглядає справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до протоколів про адмінстративне правопорушення серії ВАВ №846551 від 13.10.2023, серії ВАВ №846552 від 13.10.2023, серії ВАВ №130241 від 25.10.2023, ОСОБА_1 03.10.2023 о 23:06 год, 10.10.2023 о 22:10 год та 23.10.2023 близько 22:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом була відсутня за місцем свого проживання, чим порушила п.1 встановлених їй судом обмежень.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 187 КУпАП.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КУпАП, окрім протоколів про адмінстративне правопорушення серії ВАВ №846551 від 13.10.2023 (а.с.2); серії ВАВ №846552 від 13.10.2023 (а.с.11); серії ВАВ №130241 від 25.10.2023 (а.с.19), надано: копію рапорта від 04.10.2023 про отримання заяви, зареєстрованої у ЄО за №384 від 04.10.2023 про подію щодо відсутності ОСОБА_1 за місцем проживання 03.10.2023 о 23:06 год. (а.с.3); копію рапорта від 10.10.2023 про отримання заяви, зареєстрованої у ЄО за №389 від 10.10.2023 про подію щодо відсутності ОСОБА_1 за місцем проживання 10.10.2023 о 22:10 год. (а.с.12); копію рапорта від 24.10.2023 про отримання заяви, зареєстрованої у ЄО за № 410 від 24.10.2023 про подію щодо відсутності ОСОБА_1 за місцем проживання 23.10.2023 о 22:30 год. (а.с.20); копію витягу щодо перевірки особи ОСОБА_1 (а.с.4); письмові поясненнями ОСОБА_1 від 13.10.2023 за якими остання відмовилась надавати пояснення та просила вказані матеріали розглядати у її відсутності за станом здоров`я та письмові пояснення від 25.10.2023 за якими остання показала, що 23.10.2023 о 22:30 була дома, оскільки спала, то не чула прихід працівників поліції за її місцем проживання (а.с.5,13, 21); копію постанови від 19.05.2023 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_1 строком на один рік; копію постанови від 12.10.2023 за якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адмінстративного правопорушення та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено її від адміністративної відповідальності за молозначністю вчиненого правопорушення та оголошено усне зауваження. Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 187 КУпАП закрито (а.с.7).

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Частина 2 ст. 187 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Отже обов`язковими ознаками об`єктивної сторони даного правопорушення є повторність, суб`єктивної сторони - вина суб`єкта у формі умислу.

Суд звертає увагу на те, що за п. 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Однак фабула адміністративного правопорушення, викладена у протоколах відносно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 2 статті 187 КУпАП та не містить такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони даного правопорушення, як повторність.

Водночас суд зазначає, що доказом притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності протягом року, а саме як визначено ч.2 ст. 187 КупАП повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ті самі дії, визначені ч.1 ст. 187 КУпАП, дає підстави кваліфікувати дії правопорушника як такі, що вчинені повторно саме після накладення адміністративного стягнення, що може підтвердити лише судове рішення, що набрало законної сили про застосування такого стягнення.

Статтею 24 КУпАП визначено, що за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: 1) попередження; 2) штраф;3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті. Законами України може бути встановлено й інші, крім зазначених у цій статті, види адміністративних стягнень.

Відповідно до постанови Черняхівського районного суду Житомирської області від 12.10.2023 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 187 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення та оголошено усне зауваження, провадження у справі закрито.

Зважаючи на те, що усне зауваження в розумінні ст. 24 КУпАП не є адміністративним стягненням, в той час як диспозиція ч.2 ст. 187 КУпАП чітко визначає повторність дій саме після накладення адміністративного стягнення, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

Інших належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 була піддана адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 187 КУпАП протягом року суду не надано.

Крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Отже належними та допустимими доказами не знайшли свого підтвердження наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст.187 КпАП України є не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.1,7,8,9,23,24, 26,33-35,ч.2 ст. 187,247, 268,278,280-287КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 187 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Людмила ЛОСЬ