ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7232/23
провадження № 3/753/3337/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 03 травня 2023 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2023 року серії ААД № 462957, водій ОСОБА_1 22 квітня 2023 року, о 14 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. А. Ахматової, 39, керував транспортним засобом «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей погано реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість шкірного покриву.

Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився на бодікамеру поліцейського.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 462957 від 22 квітня 2023 року, складений стосовно ОСОБА_1 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, копія водійського посвідчення ОСОБА_1 , відеозапис з бодікамери поліцейського.

У судовому засіданні захисник Іванченко В.А. подав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 обґрунтовуючи його тим, шо зупинка транспортного засобу була безпідставною та необґрунтованою, а дії працівників вчинені після такої зупинки, зокрема і проведення огляду, вважає незаконними. Вказує на те, що працівник поліції який склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, зауважує, що нібито у ОСОБА_1 є ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей погано реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість шкірного покриву, проте з відео не вбачається жодних ознак наркотичного сп`яніння, що вказує на надуманість у діях працівників поліції у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Також захисник зазначив, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, що міститься у матеріалах справи не може бути належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, так як такий переривається та не містить всіх даних спілкування з затриманим.

Понад це, захисник додав, що при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права i обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу. Так, працівник поліції не роз`яснив ОСОБА_1 що наслідком складання протоколу саме за відмову в проходженні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що передбачено накладення штрафу.

Крім того, захисник вказував на те, що працівниками поліції не вручалося ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, відсутні відомості про таке вручання або відмову від отримання направлення. Отже, вважає, що працівниками поліції було порушено порядок направлення водія для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

На підставі викладеного, захисник просив закрити справу стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом перевірено заперечення захисника Іванченка В.А. щодо порушення Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та не встановлено порушень при його оформленні.

Так, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ААД № 462957 від 22.04.2023 року стосовно ОСОБА_1 , складений уповноваженою на те особою, інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Цвиян В.М., який діяв в межах повноважень, наданих Законом України «Про Національну поліцію» та, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Посилання щодо не роз`яснення процесуальних прав спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом в протоколі.

При дослідженні, під час розгляду справи, суду відеозапису з нагрудної камери № 470546, 472255 вбачається, що працівниками поліції зупинений транспортний засіб «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 , який рухався у крайній лівій полосі при вільній правій, у зв`язку з чим на останнього було складено протокол за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівники поліції оглядають його автомобіль, спілкуються з приводу його зупинки та її обставин. В ході бесіди з ОСОБА_1 працівник поліції пропонує останньому пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, так як у нього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей погано реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість шкірного покриву.(28 хв. 30 с.), ОСОБА_1 відмовляється в категоричній формі, пояснює, що він не бачить сенсу їхати до медичного закладу для проходження медичного огляду, так як кудись поспішає. (30 хв. 10 с.). Працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, роз`яснено, що за відмову від проходження такого огляду передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням п. 2.5 ПДР України, за що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Також на відеозаписі зафіксовано, що працівниками поліції було роз`яснено права ОСОБА_1 , повідомлено про відсторонення його від керування транспортними засобами. Надалі ОСОБА_1 оголошується зміст протоколу, копія якого надається йому під підпис.

Отже, на відеозаписі працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, крім того, суд зазначає, що відеофіксація велася безперервно, тому суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції та не приймає до уваги заперечення захисника Іванченка В.А., оскільки вони спростовуються вказаним відеозаписом.

Що стосується посилань захисника щодо порушення співробітниками поліції вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року в частині того, що останні не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, суд зазначає таке.

Так, у п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на яку посилається захисник зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, та згідно з направленням на проходження огляду такий огляд не проводився.

Суд оцінює критично твердження захисника про те, що ОСОБА_1 одразу після складення протоколу самостійно направився медичного закладу для проведення медичного огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння, оскільки жодних підтверджень цього захисник у судовому засіданні не надав. Крім цього, суду не зрозуміло, чому ОСОБА_1 відмовився на момент його зупинки 22 квітня 2023 року о 14 годині 00 хвилин відповідно до встановлених законом вимог поїхати у супроводі поліцейських до спеціального медичного закладу, посилаючись на свою зайнятість, натомість після цього поїхав самостійно того ж дня та пройшов огляд. Суд розцінює це як спробу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, уникнути можливості встановлення дійсних результатів огляду на стан сп`яніння.

Що стосується незаконного обшуку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , то до такі заперечення захисника суд до уваги не бере з огляду на таке.

Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію», поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу; поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб; поліцейський може здійснювати поверхневу перевірку речі або транспортного засобу: якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться правопорушник або особа, свобода якої обмежується в незаконний спосіб ;якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб; якщо існує достатньо підстав вважати, що річ або транспортний засіб є знаряддям вчинення правопорушення та/або знаходиться в тому місці, де може бути скоєно кримінальне правопорушення, для запобігання якого необхідно провести поверхневу перевірку.

Поверхнева перевірка речей або транспортного засобу здійснюється шляхом візуального огляду речі та/або транспортного засобу або візуального огляду салону та багажника транспортного засобу. Поліцейський при здійсненні поверхневої перевірки має право вимагати відкрити кришку багажника та/або двері салону; під час поверхневої перевірки речі або транспортного засобу особа повинна самостійно показати поліцейському вміст особистих речей чи транспортного засобу.

Як вбачається з відеозапису, працівниками патрульної поліції було проведено огляд автомобіля з участю ОСОБА_1 , який відкривав їм в автомобілі місця, які просили поліцейські. Крім того, не вбачається заперечень щодо дії працівників поліції, а навпаки ОСОБА_1 добровільно надавав до огляду вказані речі. Окрім того, огляд автомобіля ніяким чином не впливає на склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який суд повинен перевірити при розгляді цієї справи.

Понад це, суд вважає за необхідним також звернути увагу на фрагмент відеозапису на 6 хв. 25 хв., з якого вбачається, що під час проведення працівниками поліції поверхневого огляду ОСОБА_1 у останнього виявили речовину, вільний обіг якої заборонено.

Зазначені докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Отже, з огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачено цією санкцією, із позбавленням права керувати транспортними засобами, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М.С. Бондаренко