Провадження № 3/161/4979/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі захисника адвоката Андріяш Н.В., представника потерпілого - адвоката Спіріної Ю.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку Волинської обл., громадянина України, із вищою освітою, розлученої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, фізичної особи-підприємця, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

20.09.2023 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 850497 від 15.09.2023 року, ОСОБА_1 , 15.09.2023 року о 20:30, перебуваючи за адресою свого місця реєстрації: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме: висловлювалася нецензурною лайкою, образливо чіплялася та погрожувала, чим могла завдати шкоди його психічному здоров`ю.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнала, суду пояснила, що з квітня 2023 року між нею та ОСОБА_2 погіршилися відносини, а 13.09.2023 року було ухвалено рішення про розірвання їх шлюбу. До припинення шлюбних відносин із потерпілим, вони проживали разом у трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . В певний період часу між нею та ОСОБА_3 виник спір з приводу порядку користування таким майном, що неодноразово призводило до конфліктних ситуацій. Так, 15.09.2023 року між нею та ОСОБА_2 виникла побутова суперечка, в ході якої саме останній вчинив щодо неї домашнє насильство, зокрема, ображав її, лаявся, погрожував, а також почав виганяв з житла. У зв`язку з цим, вона змушена була викликати працівників поліції. Одночасно з цим, її свекруха ОСОБА_4 також звернулася на службу «102». Ствердила, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення противні дії вона не вчиняла. Наступного дня після вказаних подій вона змушена була переїхати на постійне проживання до своїх батьків.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Андріяш Н.В. в судовому засіданні просила закрити справу про адміністративне правопорушення щодо її підзахисної за ознаками вчинення нею домашнього насильства, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Суду пояснила, що у розглядуваному випадку на ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали неправомірно, адже саме вона була потерпілою від вчинення її чоловіком (наразі колишнім) психологічного та економічного насильства.

Відповідні письмові пояснення адвоката Андріяш Н.В. долучені до матеріалів справи (а.с. 30-36).

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Спіріна Ю.П. в судовому засіданні пояснила суду, що у потерпілого ОСОБА_2 наявний посттравматичний розлад через отриману у вересні 2022 року травму - йому ампутували ногу. Протягом року потерпілий проходив складну реабілітацію в різних закладах охорони здоров`я. ОСОБА_1 , достовірно знаючи про тяжкий душевний стан її колишнього чоловіка, свідомо створювала конфліктні ситуацій з ним. Ствердила, що ОСОБА_1 вчинила по відношенню до ОСОБА_2 усі перелічені у протоколі про адміністративне правопорушення дії. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.

Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із наведеного слідує, що обов`язковою ознакою психологічного насильства є дії кривдника, наслідком яких стали побоювання постраждалої особи за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що конфлікт, який виник 15.09.2023 року о 20:30, за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_2 , мав ознаки домашнього насильства.

Допитана в ході розгляду справи у якості свідка ОСОБА_4 пояснила суду, що 15.09.2023 року о 20:30, за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі знаходилася вона (свідок), її сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Її син ніяких протиправних дій по відношенню до ОСОБА_1 не вчиняв. Проте, ОСОБА_1 безпідставно викликала поліцію. Вона (свідок) також викликала поліцію для того, щоб убезпечити сина від дій ОСОБА_1 .

Тобто, наведене свідчать підтверджують ту обставину, що дії ОСОБА_1 не містили ознак домашнього насильства.

На переконання суду, події, які відбулися 15.09.2023 року о 20:30, за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були побутовим конфліктом через наявність у сторін довготривалих стійких неприязних відносин, які виникли через погіршення подружніх відносин та виникнення спору з приводу визначення порядку користування квартирою, в якій вони спільно проживали.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 850497 від 15.09.2023 року та отримані в ході розгляду справи докази не спростовують зазначених вище висновків суду.

Варто зауважити, що за наслідками вищевказаних подій стосовно ОСОБА_2 також було складено адміністративні матеріали, за ознаками вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючисьст. 173-2, п. 7 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська