ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/343/23

Провадження № 3/947/3558/23

19.05.2023 року Суддя Київського районного суду м.Одеси Прохоров П.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 КУпАП, (протокол ААБ №019806 від 20.11.2022 р.),

встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 20 листопада 2022 року о 10 годині 45 хвилин на автодорозі М14 21км+700 м, яка розташована на території Лиманського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «RENAULT», номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом 9998 номерний знак НОМЕР_2 , при цьому не маючи права керування вказаним транспортним засобом, не отримував категорії «СЕ», повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1(а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 03.03.2023 року матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 були направленні на до оформлення до УПП в Одеській області.

Після дооформлення матеріали були повторно направлені на розгляд суду.

В протоколі вказано, що свідки правопорушення були відсутні, проте зазначено, що до протоколу додаються відео з архіву 001604; 001572. Проте, зазначені відеозаписи після до оформлення суду не направлені, оскільки знищені після строку їх зберігання.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №019806 в матеріалах справи міститься лише довідка з інформаційного порталу Національної поліції відповідно до якої, громадянин ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року по справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за вчиненням адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Судом встановлено, що обставини, викладені у протоколі не підтверджуються належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема відеозаписами події, які вказані в якості додатків до протоколу, проте не були додані до матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 вказаного Кодексу, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З врахуванням наведеного, дослідивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який повторно протягом року вчинив порушення, передбачені частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 5 ст.126 КУпАП.

Відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 126 ч.5 КУпАП провадження по справі за ч.5 ст.126 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.247, 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з ухвалення постанови.

Суддя Прохоров П. А.