Справа № 587/1116/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2023 року м. Суми
Суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 адвоката Друченко Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 4 Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, водія В.Сироватської сільської ради сумського району, Сумської області, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
за ч.1 ст.130 КпАП України,
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а саме: 29.04.2023 року приблизно о 14 годині 35 хвилини в с. Залізняк, вул. Котляревського, Сумського району Сумської області керував транспортним засобом мотоблоком «Yangunro» д..р.н. б/н з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, від проходження огляду за допомогою алкотестера Драгер 6810 та в медичному закладі в м. Суми, вул. Комарова, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.
Захисник Друченко Т.В. просила закрити провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки мотоблок не відноситься до поняття «Транспортний засіб». Також, працівниками поліції не було вказано причину зупинки, та дорога, якою рухався ОСОБА_1 на мотоблоці не є дорогою загального значення.
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши докази, що зібрані поліцейським та містяться в матеріалах справи, а також докази, надані захистом Коваленка Ю.І., суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).
Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою (ч. 1 ст. 254 КУпАП).
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що його вина у повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 167403 від 29.04.2023 року (а.с.1); відеозаписом на диску (а.с. 3).
Так, з дотриманням вимог ст.ст. 252, 279, 280 КУпАП суд перевірив докази, що містяться в матеріалах справи, на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 251 КУпАП та в контексті їх узгодженості між собою і відповідності поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 167403 від 29.04.2023 року складено уповноваженою посадовою особою поліцейським СРПП ВП № 4 Сумського РУП ГУНП у Сумській області Капінусом Д.О. в межах наданих йому повноважень із дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 від 06 листопада 2015 року, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проходження такого огляду від 17 грудня 2008 року.
Тому, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Крім того, відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із відеозаписом, наданим на диску.
Покликання адвоката Друченко Т.В. на те, що мотоблок «Yangunro» не відноситься до категорії механічних транспортних засобів суд вважає необґрунтованим, оскільки згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, таким чином мотоблок і є таким механізмом.
Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, примітки до ст. 286 КК України, ч.6 ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Виходячи із цих положень транспортними засобами, про які йдеться у статтях 286, 287, 289, 290 КК України, статтях 121, 122, 123, 124, 130, 132 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.
Хоча в наказі Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року «Засоби транспортні дорожні», яким затверджено перелік транспортних засобів, мотоблок до них не відноситься, однак, відповідно до п. 2.13 Правил дорожнього руху України всі транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см. належать до категорії «А1».
Не є транспортними засобами мопеди, велосипеди з двигуном із робочим об`ємом до 50 куб. см, рухомий склад метрополітену, фунікулера та інших видів залізниць (пасажирські й вантажні потяги, локомотиви, дрезини тощо).
Визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п.1.10 Правил дорожнього руху України, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, яка керує таким транспортним засобом, повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, викладених в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду № 278/3362/15-к від 01.03.2018 року, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.
Отже, наведені дані надають можливість встановити, що вказаний мотоблок є транспортним засобом в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_1 , реалізувавши своє право володіти та керувати мотоблоком, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки відповідно до вимог чинного законодавства держави України.
Отже, обставини, на які покликається захисник, не можуть бути взяті до уваги.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, що встановлено ст. 251 КУпАП.
Суд вважає, що поліцейським зібрано достатньо доказів при складанні протоколу про адміністративне правопорушення для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів… Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування…
Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними поліцейським доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав для сумнівів у їх достовірності суд не вбачає.
Оскільки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, 294, 307 КпАП України,
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.М.Черних