Справа № 524/1042/23
Провадження 3/524/858/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який поступив із Кременчуцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Полтавській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РОНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 187 ч. 1 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 13.02.2023 року біля 22 години 50 хвилин за адресою АДРЕСА_2 було перевірено ОСОБА_1 , який на час перевірки був відсутній за адресою, чим порушив правила огляду, чим вчинив правопорушення передбаченого ч.1 ст. 187 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв через канцелярію Автозаводського районного суду м. Кременчука про відкладення розгляду справи від не надходило. Судові повістки з повідомленнями не були вручені ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи про адміністративне правопорушення за незалежних від суду причин, що позбавляло суд можливості розглянути справу у встановлений законом строк, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків:

Як убачається з протоколу серії ВАВ № 431090 від 14.02.2023 року, адміністративне правопорушення, вчинено 13.02.2023 року.

Відповідно до ст.. 38 ч.2 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

На момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст.. 38 ч.2 КУпАП.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Адміністративний матеріал надійшов до суду 21.02.2023 року, постановами суду від 05.04.2023 року та 28.04.2023 року, було здійснено примусовий привід відносно ОСОБА_1 який не було виконано.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 247 ч.1 п. 7 КпАП України, вважаю за потрібне провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 187 ч. 1 КпАП України закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення 3-х місячного строку, передбаченого ст. 38 ч.2 КпАП України .

Керуючись ст. 38 ч.2, ст. 187 ч. 1, 247 ч.1 п.7, 284 ч.1 п.3 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в Полтавський апеляційний суд, через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Андрій МАЛТИЗ