ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2539/23 Справа № 199/7703/23 Суддя у 1-й інстанції - ВОРОБЙОВ В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Мироняк Тетяни Сергіївни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, громадянина України, не працюючого, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах зазначених в протоколі, 10.09.2023 року о 14-18 годині, ОСОБА_1 в районі будинку №1 по вул.Донецьке шосе у м.Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район), керував транспортним засобом «Honda Yoday» без номерного знаку, vin- НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, розширені зіниці, які не реагують на світло та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому Законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Мироняк Т.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що повістку від суду не отримано, про існування постанови суду ОСОБА_1 стало відомо 02.11.2023 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відсутній момент зупинки транспортного засобу, патрульні підійшли коли транспортний засіб стояв; робітниками поліції не надано можливості ОСОБА_1 надати письмові пояснення до матеріалів справи, в яких би він пояснив, що не заперечує проти проходження огляду на стан сп`яніння на місці, на той час не міг поїхати на медичний огляд.

Вказує, що відсутні свідки для складання протоколу про адміністративне правопорушення; не було розянено права та обовязки.

Також зазначає, що встановити фактичні обставини події з наданих доказів неможливо, всі докази є штучно виготовленими, недопустимими.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від захисника Мироняк Т.С. надійшла заява про розгляд справи без участі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними в справі доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписом, рапортом працівника поліції, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що останній відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи про те, що відсутній момент зупинки транспортного засобу, патрульні підійшли коли транспортний засіб стояв спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з якого можна зробити висновок, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 , коли той рухався на транспортному засобі, оскільки про це зазначає сам ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про те, що робітниками поліції не надано можливості ОСОБА_1 надати письмові пояснення до матеріалів справи, в яких би він пояснив, що не заперечує проти проходження огляду на стан сп`яніння на місці, на той час не міг поїхати на медичний огляд не знайшли свого підтвердження, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що він відмовився від огляду на стан спніння по причині того, що дитина в лікарні, їхав до неї.

В свою чергу, зазначена причина відмови від проходження огляду на стан спяніння не є такою, що скасовувала би відповідальність ОСОБА_2 за порушенням ним п. 2.5 ПДР України.

Інші доводи наведені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу і не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тобто сам факт відмови ОСОБА_1 , як особи, що керувала транспортним засобом, від проходження огляду був причиною притягнення його до адміністративної відповідальності.

Наявні в матеріалах справи докази дають можливість встановити наявність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому визнають належними та допустимими.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у адміністративному протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Мироняк Тетяни Сергіївни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун