Дата документу Справа № 336/6800/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6800/22 Головуючий в 1 інст. Звєздова Н.С.
Провадження №33/807/322/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 травня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Никоненка О.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Войтовича Є.М на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжявід 27 лютого 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює в ТОВ «РЕМЕКСПРЕС» на посаді електромеханіка з ліфтів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя суду першої інстанції встановив, що 14.11.2022 року об 11.30 годині в м. Запоріжжі, Шевченківський район, вул. Юності, буд.149, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ 110247, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, результат тесту 0,28‰ проміле. Тест №2485. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Войтович Є.М., звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вважає постанову незаконною.

Так вказує, що при розгляді справи порушено право на справедливий суд, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що матеріали справи, у тому числі, відеозапис не містить факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 у суді першої інстанції були надані пояснення, відповідно до яких транспортним засобом керував ОСОБА_2 , який при собі не мав посвідчення водія, тому пересів на пасажирське сидіння, а ОСОБА_1 сів за кермо. Ці пояснення підтвердили і свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2023р., провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Никоненка О.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення від 14.11.2022 року серії ААД № 390367 (а.с.1);

- актом огляду на стан сп`яніння, роздрукованим протоколом приладу «Драгер» від 14.11.2022, з результатом 0,28 промілле, в якому зазначено власноручний підпис ОСОБА_1 про те, що він з результатом згоден (а.с. 2,4), заперечення не зазначені;

- направленням на огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с. 7);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, у тому числі факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (а.с. 9).

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом перебував ОСОБА_2 , який не мав при собі посвідчення водія, тому за кермо пересів ОСОБА_1 , проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

Так, відеозаписом події, долученого до справи (файл другий), зафіксовано перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля ЗАЗ 110247, державний номерний знак НОМЕР_2 , зупинка транспортного засобу, повідомлення співробітником поліції про виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, млява мови, порушення координації рухів та добровільне проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». За результатом останнього продуття, спец прилад показав результат вмісту алкоголю 0,28 проміле. При цьому, на запитання поліцейського про вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 повідомляє, що вживав алкоголь вчора ввечері. Не висловлював запечерень щодо керування ним транспортним засобом.

Наведена ОСОБА_1 версія щодо керування автівкою іншою особою з`явилася під час розгляду справи у суді першої інстанції та, з огляду на її спростування дослідженими матеріалами, давали суду підстави для критичної оцінки як пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, так і пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З приводу доводів ОСОБА_1 про зміну ним місця розташування у салоні автомобіля після зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції, а саме переміщення з пасажирського сидіння на водійське, а ОСОБА_2 пересів, навпаки, з водійського на пасажирське сидіння, суд їх піддає критиці внаслідок отриманих при огляді відеоматеріалу обставин. Так, обставини зупинки засвідчують неспроможність такої версії через вкрай незначний проміжок часу після зупинки автівки та підходу працівника патрульної поліції до двері водія, де перебував саме ОСОБА_1 та знаходження транспортного засобу у полі зору камери відео спостереження.

Тому, на думку апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція ОСОБА_1 спрямована на уникнення останнього від адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

При цьому, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, тому працівники поліції правомірно не пропонували йому пройти освідування у медичному закладі, що узгоджується із положеннями ч.2 ст.266 КУпАП.

Отже, огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, а саме на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Войтовича Є.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2023р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник