ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/2359/22 Головуючий в 1 інст. Дмитрюк О.В.
Провадження №33/807/219/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Морозова В.Ю. в режимі відеоконференції за допомогою онлайн-сервісу відеозв`язку EASYCON, розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Морозова В.Ю. та Зибіна С.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 9 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3655 грн., стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя місцевого суду встановив, 09.10.2022 р. близько 23 год. 50 хв. солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, був виявлений в розташуванні підрозділу 10 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону з ознаками наркотичного сп`яніння, в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

10.10.2022 р. о 02 год. 50 хв. ОСОБА_1 був доставлений на медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, де відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що складено відповідний висновок №7214 від 10.10.2022 р.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Морозов В.Ю. та Зибін С.В. звернулися до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій вказали, що при винесені постанови судом першої інстанції не вірно були застосовані норми процесуального та матеріального права у зв`язку з наступним.

Так, у порушення вимог ст.268 КУпАП справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , його адвоката та свідків, чим позбавив ОСОБА_1 скористатися його правами. Щодо обставин події ОСОБА_1 зазначив, що командир частини здійснював відносно нього психологічний тиск, тому він погодився продути Драгер та підписав протокол. Сторона захисту звертає увагу, що в протоколі не зазначено відповідних ознак алкогольного сп`яніння, права ОСОБА_1 не роз`яснено. Вказує, що ОСОБА_1 вину не визнає, вперше притягуються до адміністративної відповідальності. Просить постанову суду скасувати, та ухвалити нову, якою провадження відносно ОСОБА_1 закрити за малозначністю.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Морозова В.Ю., з огляду на відсутність клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Крім того, апеляційний суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, оскільки судом не отримано інформацію про проходження особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, військової служби на теперішній час, не надано таких беззаперечних відомостей ОСОБА_1 та його адвокатом. Надані довідки щодо лікування не охоплюють дату судового засідання 09.11.2023 року, а датовані січнем, серпнем та липнем 2023 року. Отже, документи, які засвідчують поважні причини неявки та задля відкладення судового засідання у розпорядженні суду відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Морозова В.Ю., який підтримав апеляційну скаргу, просив врахувати довідки про перебування ОСОБА_1 на реабілітації та скасувати постанову суду першої інстанції й застосувати ст. 22 КУпАП, закривши провадження по справі за малозначністю, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність наступає за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, зокрема за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За приписами ч. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 р., особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, й триває на теперішній час.

Як установлено, 09.10.2022 р. близько 23 год. 50 хв. солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, був виявлений в розташуванні підрозділу 10 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону (відомості обмежені для запобіганню несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань) з ознаками наркотичного сп`яніння, в умовах особливого періоду.

10.10.2022 р. о 02 год. 50 хв. ОСОБА_1 був доставлений на медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, де відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що складено відповідний висновок №7214 від 10.10.2022 р.

Факт інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та провина останнього у його вчиненні за обставин, які зазначені у протоколі №297 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, від 13.10.2022 р., підтверджується сукупністю наступних доказів.

Так, з письмових пояснень свідків події, а саме ОСОБА_2 , який виявив ОСОБА_1 в розташуванні з наявними ознаками наркотичного сп`яніння у вигляді розширених зіниць очей та поведінки, що не відповідала обстановці; ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та відмову останнього від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння; висновком лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №7214 від 10.10.2022 р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від експертизи.

Суд дослідив наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме у відмові військовослужбовця від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду даної справи судом першої інстанції за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, підлягають відхиленню, виходячи з наступного.

Так, по справі тричі призначалися судові засідання - на 23.11.2022 р., 09.12.2022 р. та 05.01.2023 р., які відкладалися за відповідними заявами ОСОБА_1 .

Дотримуючись встановлених чинним законодавством строків розгляду справи про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення, 09 січня 2023 р. суд першої інстанції розглянув справу по суті без участі ОСОБА_1 та адвоката Морозова В.Ю., маючи в своєму розпорядженні докази їх належного сповіщення про час та місце проведення судового засідання.

З огляду на відсутні клопотання у суду не було підстав для відкладення судового засідання.

Аргументи апеляційної скарги щодо розгляду справи без виклику свідків, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи в апеляційному порядку, учасниками провадження не заявлялося відповідне клопотання, а суд не має процесуальних повноважень самостійно збирати докази.

Натомість, місцевий суд, обґрунтовуючи свої висновки щодо доведеності провини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, послався на наявні в матеріалах справи докази, зокрема й письмові пояснення свідків.

Доводи апелянтів стосовно невідповідності оскаржуваної постанови суду вимогам щодо структури судового рішення, виходячи зі змісту даної постанови, яка містить вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини, визнаються безпідставними.

Згідно апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його адвокат не погоджуючись з оскаржуваною постановою суду, вказують на продуття ОСОБА_1 алкотесту «Драгер» та відсутність в матеріалах справи доказів наявності ознак алкогольного сп`яніння, які надали б можливість зробити висновок щодо перебування останнього у такому стані.

Проте, слід зазначити, що матеріалами даної справи вказані доводи повністю спростовуються, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , та долучених до нього письмових доказах, викладені обставини щодо наявності ознак наркотичного сп`яніння та відмова ОСОБА_1 від проходження освідування з метою визначення стану сп`яніння.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги щодо закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 за малозначністю, оголосивши усне зауваження на підставі ст. 22 КУпАП не заслуговують на увагу.

Так, ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність, як ознака адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу. Малозначне діяння формально містить ознаки певного діяння, передбаченого КУпАП, але з урахуванням незначного ступеня його суспільної небезпечності не є адміністративним правопорушенням.

Враховуючи характер вчиненого діяння та значну суспільну небезпеку правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, зокрема перебування військовослужбовця в розташуванні військового об`єкту з ознаками наркотичного сп`яніння та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду, а також, зважаючи на мету застосування адміністративного стягнення, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП та закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 за малозначністю.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Морозова В.Ю. та Зибіна С.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 9 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник

Дата документу Справа № 317/2359/22