Справа №345/5065/23
Провадження № 3/345/1727/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2023 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Мигович О.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , зареєстровану в АДРЕСА_2 , пенсіонерки, РНОКПП невідомо, громадянку України, за ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Калуського міськрайонного суду перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.156 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 902673 від 03.10.2023, ОСОБА_1 03.10.2023 о 11:30 годин в м. Калуш по вул. Дзвонарській на ринку здійснювала торгівлю підакцизною продукцією « ІНФОРМАЦІЯ_2 », без ліцензії.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву в якій вказує, що вину не визнає. Вважає, що в її діях відсутній склад даного правопорушення. Просила провадження у справі закрити, оскільки в справі відсутні будь які докази вчинення адміністративного правопорушення та повернути їй вилучені речі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.156 КУпАП відповідальність настає за торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

З квитанції №28 Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області камера зберігання речових доказів вбачається, що у гр.. ОСОБА_1 вилучено2 мішки тютюну у кількості 9 кг. 975 гр.

Разом з тим, будь-яких доказів, що вилучені уОСОБА_1 предмети є рослиною «люльковий тютюн» або «тютюновим виробом», справа не містить. Не міститься у справі і протоколу огляду вилученого майна.

Відповідно доп.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (даліІнструкція), до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Відповідно до п.12 Р.3 Інструкції, про проведення особистого огляду та огляду речей складається протокол, у якому зазначаються:дата, час, місце його складення; посадова особа органу поліції, яка його склала (повністю,без скорочень); прізвища,імена та по батькові, місця проживання двох понятих (повністю, без скорочень); прізвище,ім`я,та по батькові (повністю, без скорочень), місце проживання особи, яку оглядають та у якої оглядають речі, цінності, документи, що є знаряддям або об`єктом правопорушення; індивідуальні ознаки речей,цінностей,документів; місця та обставини виявлення.

Протокол особистого огляду та огляду речей підписують особа, яку було піддано оглядові та у якої оглядали речі, поняті та посадова особа органу поліції, яка його склала.

Проте, в порушення зазначених вимог Інструкції, працівники поліції не склали протокол про вилучення речей, не оглянули вилучені речі та не долучили речові докази до матеріалів справи, чим позбавили суд можливості безпосередньо дослідити їх в судовому засіданні та перевірити обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того обставини правопорушення викладені у протоколі не відповідають частині 3 статті 156 КУпАП.

Так, діюча редакція зазначеної норми права передбачає відповідальність за торгівлю, зокрема тютюновими виробами, з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення не містить викладу обставин, які б відповідали таким діям.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адмінправопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адмінправопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

При цьому, суддя наголошує на тому, що винуватість у вчиненні певною особою правопорушення має доводитися в суді; суддя не має права самостійно відшукувати доказивинуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином недоведеність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною статтею дає підстави для закриття провадження відповідно з ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП України.

Відповідно до квитанції №28 Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області камера зберігання речових доказів вбачається, що у гр.. ОСОБА_1 було вилучено: 2 мішки тютюну у кількості 9 кг. 975 гр. (а.с.4).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234 -2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Оскільки, в ході розгляду справи суд прийшов до висновку про закриття провадження в даній адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, то вилучені речі підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст. ст. 247, 265, 279, 280, 283 КУАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Зобов`язати уповноважену особу Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка уповноважена на зберігання речових доказів, повернути ОСОБА_1 вилучені речі, які зазначені в квитанції №28 Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області камера зберігання речових доказів.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя: