Справа № 451/539/23
Провадження № 3/451/321/23
ПОСТАНОВА

іменем України

18 травня 2023 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, ІПН НОМЕР_1

за частиною 1 статті 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 , 22.04.2023 о 13 год 40 хв в с. Опліцько, вул. Лопатинська, керував т/з ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_2 , на вимогу працівників поліції про зупинку т/з не виконав та був затриманий шляхом штучного затору, чим порушив вимоги пункту 2.94 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 , 22.04.2023 о 13 год 40 хв в с. Опліцько, вул. Лопатинська, керував т/з ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Освідкування проводилось на місці зупинки т/з із застосуванням приладу «Драгер» 6810, результат тесту 1,45 проміле алкоголю, тест № 3407, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 05.05.2023 справу №451/539/23 (провадження №3/451/321/23) про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122-2 КУпАП об`єднано в одне провадження зі справою №451/540/23 (провадження 3/451/322/23) про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, присвоївши справі №451/539/23 (провадження №3/451/321/23) (а.с.22).

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав частково та заявив клопотання про розстрочку виконання судового рішення.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, доходить наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 та 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 122-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, передбачено, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції у процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Водієм, згідно з п. 1.10 ПДР, є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 016010 від 22.04.2023 (а.с.1);

долученим до матеріалів справи компакт-диском, на якому міститься 6 відеофайлів з місця події, знятими уповноваженою особою (поліцейським), в яких відображені обставини, що мали місце 22.04.2023 за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.2);

рапортом лейтенанта поліції В. Остапчука від 22.04.2023 по суті адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_1 (а.с.3);

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 016013 від 22.04.2023 (а.с.10);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ААД № 016010 від 22.04.2023, складеної уповноваженою особою за порушення ОСОБА_1 п.2.4 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 122-2 КУпАП (а.с.11);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат позитивний 1,45 проміле алкоголю, з результатом якого останній погодився (а.с.12);

тестом на алкоголь, проведеним за допомогою спеціального технічного засобу «ALCOTEST 6810» ARLJ-5300, яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 1,45 проміле (а.с.13);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.04.2023, яким засвідчується, що ОСОБА_1 від проходження огляду в КНП «Радехівська ЦРЛ» відмовився (а.с.14);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6872681 від 22.04.2023, складеної уповноваженою особою за порушення ОСОБА_1 п.2.3 «в» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 5 статті 121 КУпАП (а.с.15);

долученим до матеріалів справи компакт-диском, на якому міститься 6 відеофайлів з місця події, знятими уповноваженою особою (поліцейським), в яких відображені обставини, що мали місце 22.04.2023 за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.9).

рапортом лейтенанта поліції В. Остапчука від 22.04.2023 по суті адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_1 (а.с.18).

Оцінюючи вищевказані докази у їх сукупності, суддя визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки вони містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою на те посадовою особою.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачені частиною 1 статті 122-2 КУпАП та факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суддя враховує: характер вчинених ним правопорушень; ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю, а також зважає на те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же складом суду, тому відповідно до вимог ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення, за перелічених фактичних обставин, буде необхідним для його виховання у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно зі статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до статті 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

В судовому засіданні встановлено обставини, що ускладнюють виконання постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а саме: він є пенсіонером, у зв`язку з чим не має можливості одноразово сплатити штраф.

Враховуючи наявність зазначених вище обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, суддя дійшла висновку про розстрочення виконання постанови судді від 18.05.2023 про накладення на заявника штрафу терміном на 6 місяців, починаючи стягнення з 30 травня 2023 року зі встановленням щомісячного платежу у розмірі 2 833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) грн 34 коп.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя Радехівського районного суду Львівської області,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2 та частиною 1 статті 130 і накласти стягнення:

за частиною 1 статті 122-2 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців;

за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

На підставі частини 2 статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Куцик-Трускавецька