Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6967/23
Провадження № 3/332/3603/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцун Олександр Сергійович, розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізької області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (інші відомості відсутні),

- за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 890057 від 20.11.2023 встановлено, що 16.11.2023 о 08-30 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство економічного характеру відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , а саме позбавила його можливості покинути територію домоволодіння. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, причину неявки та своїх заперечень суду не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання від неї не надходило. На підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП та з метою дотримання розумного строку розгляду справи в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинила насильство економічного характеру.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Проте жодних дій, передбачених вищевказаною нормою, ОСОБА_1 відносно свого співмешканця ОСОБА_2 не вчиняла.

Натомість, з матеріалів справи, зокрема, з письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що між ними виник конфлікт, в результаті якого, перебуваючи в емоційному стані, ОСОБА_1 пішла з квартири, в якій перебував ОСОБА_2 , зачинивши останнього в ній, дубліката ключа від квартири не було.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, склад правопорушення має бути чітко визначеним у відповідності до диспозиції кожної окремої норми, становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і, водночас, достатні для притягнення особи до юридичної, зокрема, адміністративної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Приписами ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Karelin v.Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Суд не вбачає жодних умисних дій з боку ОСОБА_1 , що б мали ознаки економічного насильства. Відтак, з огляду на вказане вище, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 економічного насильства, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в десятиденний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя О.С. Яцун