Справа № 352/330/23
Провадження № 3/352/769/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2023 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М. М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 351275 від 17.02.2023 ОСОБА_1 16.02.2023 о 23 год 40 хв на вул. Миру, 46 в с. Драгомирчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Рено» н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Адвокат Білан А. М., який згідно ордеру про надання правової допомоги представляє інтереси ОСОБА_1 , подав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження. Адвокат вказав на те, що працівники поліції не встановили та не дослідили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Наявний у матеріалах справи відеозапис, який міститься на двох дисках, не відображає всіх обставин справи, на вказаному відеозаписі не зафіксовано факт керування транспортним засобом, момент зупинки, що є неналежним та сумнівним доказом на підтвердження обставин, вказаних у протоколі. Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено роздруківку газоаналізатору «Alcotest 6820» за номером 4311, у якому зазначено, що він є додатком до протоколу серії ААД № 351276. Однак, протокол з таким номером відносно ОСОБА_1 не складався. Вважає, що до матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів, на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просив справу щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження в даній справі підлягає до закриття, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Установлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено тест № 4311 огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проведений 16.02.2023 в 23 год 59 хв за допомогою приладу «Drager», згідно якого результат тесту становить 0,50 проміле. Однак, дані в тесті є незрозумілими, нечіткими, дописані інспектором кульковою ручкою, вказано, що тест є додатком до протоколу № ААД № 351276, у той час як щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ААД № 351275. Указані обставини дають підстави для сумніву в результаті тесту № 4311 огляду на стан сп`яніння.

Обставина щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Вказана обставина не підтверджена долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Крім того, встановлено, що вказаний відеозапис складається з двох дисків, що є порушенням вимог п. 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, відповідно до якої під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Тобто відеозапис має бути безперервним, а не складатися з окремих частин.

Наявний у матеріалах справи відеозапис є неповним та не відображає всіх обставин справи.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а ПДР України та вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, суддя приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ