ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/962/23 Справа № 932/2696/23 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника, - адвоката Грищенка В.В., потерпілого ОСОБА_2 та його представника, - адвоката Зоц А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Грищенка В.В. на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 850 гривень.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 22 січня 2023 року о 00.05 год. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки "Tesla", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в м. Дніпро на перехресті нерівнозначних доріг вул. Старокозацької та вул. Михайла Грушевського, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не дав дорогу і скоїв зіткнення з автомобілем марки "BMW", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі, який після зіткнення продовжив некерований рух і скоїв наїзд на стовпчик на тротуарі. Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби, водій ОСОБА_1 і пасажир ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження, завдано матеріальні збитки.

В апеляційній скарзі адвокат Грищенко В.В. просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом не прийняті до уваги доводи ОСОБА_1 щодо його невинуватості та про значне перевищення швидкості водієм автомобіля "BMW", яке перебуває в причинному зв`язку з настанням події ДТП, що також підтверджується висновком експерта.

Вказує, що водій ОСОБА_1 не створював небезпечної обстановки іншим учасникам дорожнього руху, та у відповідності до п. 1.4 ПДР мав право розраховувати на те, що інші учасники виконують Правила, а саме рухаються в населеному пункті зі швидкістю 50 км/год. Зазначає, що хоча під час перетину нерівнозначного перехрестя ОСОБА_1 і повинен був поступитися дорогою, але очевидно, що невідповідність дій вимогам п. 16.11 ПДР та дорожнього знаку 2.1 ПДР, з технічної точки зору не перебувало у причинному зв`язку з настанням події ДТП.

Також вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги висновок експерта в якості доказу та відмовив в допиті експерта ОСОБА_4 .

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представника, які підтримали доводи і вимоги апеляції, просили її задовольнити, думку потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляції, просили залишити постанову судді без змін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і безпідставними.

Так, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії серії ААД № 090861 від 02 березня 2023 року, складеному у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22 січня 2023 року; письмовими поясненням потерпілого ОСОБА_2 від 22 січня 2023 року; схемою місця ДТП від 22 січня 2023 року та фототаблицею до неї, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів, а також пошкодження цих автомобілів; відеозаписом з камер спостереження, на якому зафіксована подія настання ДТП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» відповідно до якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а також п. 16.11 ПДР, згідно якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Порушення саме цих пунктів ПДР водієм ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи, в тому числі і даними з відеозапису камер зовнішнього спостереження, відповідно яких, автомобіль "Tesla" під керуванням водія ОСОБА_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу транспортному засобу "BMW" під керуванням водія ОСОБА_2 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

Зауваження сторони захисту стосовно того, що водій ОСОБА_1 не бачив світла від фар транспортного засобу "BMW" під керуванням водія ОСОБА_2 , не є спроможними, оскільки спростовуються цим же відеозаписом, відповідно до якого світло від фар автомобіля "BMW", який рухався по головній дорозі були ввімкнені, світили достатньо яскраво та освітлювали проїзну частину далеко попереду, чого було цілком достатньо водію ОСОБА_1 для вжиття заходів, які передбачені вимогами дорожнього знаку 2.1 та п. 16.11 ПДР.

При цьому встановлення цих обставин не потребує спеціальних знань або навичок.

Ствердження в апеляційній скарзі, що первинно дії водія ОСОБА_2 знаходились в причинному зв`язку з настанням ДТП, є неспроможними, оскільки врахувавши усі встановлені судом першої інстанції обставини справи, можна дійти висновку, що первинне порушення правил дорожнього руху було допущене водієм ОСОБА_1 , який під час руху по другорядній дорозі, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі.

Так, згідно п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до вимог дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу", водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

При вирішенні питання первинності порушень Правил дорожнього руху, відповідно до викладеній правовій позиції Верховного Суду України в своєму рішенні в справі №5-18кс14 від 20 листопада 2014 року, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку.

Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками.

Дані обставини та причинний зв`язок між діями учасників дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, судом першої інстанції з`ясовано і встановлено в повному обсязі, а отже, саме первинні дії водія ОСОБА_1 , які полягли в порушенні ним вимог дорожнього знаку 2.1 та п. 16.11 ПДР, мають причинний зв`язок із настанням даної ДТП.

Щодо посилання адвоката на підтвердження своїх доводів на висновок експерта № 10.1-10.4/006-Д від 09 березня 2023 року, то вони є безпідставними, оскільки суд першої інстанції законно та обґрунтовано дійшов висновку про недопустимість даного висновку, оскільки на вирішення експерта були надані вихідні дані, надані ОСОБА_1 та його захисником, без врахування позицій та вихідних даних іншого учасникам дорожньо-транспортної пригоди, що є неприпустимим, оскільки не врахування позиції водія ОСОБА_2 , має істотне значення при дослідженні даної пригоди експертним шляхом та може вплинути на висновки зроблені експертом.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Таким чином, досліджені та перевірені місцевим судом обставини свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Грищенка В.В., - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко