КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Ікорська Є.С.
Єдиний унікальний номер справи № 758/268/23
Апеляційне провадження № 33/824/5420/2022
ПОСТАНОВА

про повернення апеляційної скарги

21 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мережко М.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі дві тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Не погоджуючись з постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу повернуто апелянту.

04 липня 2023 року ОСОБА_1 повторно подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження на постанову Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року з аналогічним обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 липня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу повернуто апелянту.

Пізніше, 15 листопада 2023 року ОСОБА_1 втретє подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження на постанову Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку вказує, що про існування постанови дізнався випадково, в судове засідання не викликався, постанову ніхто не надсилав.

Апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року ним був пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Перевіривши матеріали справи та причини пропуску строку на апеляційне оскарження вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

При цьому чинний КУпАП не пов`язує початок перебігу строку оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення із датою вручення копії цієї постанови, на що посилається апелянт, а лише надає право клопотати про поновлення строку оскарження, якщо його пропущено з поважних причин.

Як видно з матеріалів, справу було призначено до розгляду на 31 січня 2023 року о 09 год. 30 хв., ОСОБА_1 був повідомлений про час та дату судового розгляду шляхом направлення повістки на його адресу. 17 січня 2023 року на адресу Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд до Соснівського районного суду міста Черкаси. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

За таких обставин апеляційний суд критично оцінює доводи апелянти щодо неповідомлення про розгляд справи.

Апеляційний суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 був ознайомлений із складеним щодо нього протоколом про адміністративне правопорушення та повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться у Подільському районному суді м. Києва, про що свідчать його підписи у відповідних розділах протоколу від 09 грудня 2022 року (а.с. 1).

У матеріалах справи також відсутні докази, що ОСОБА_1 вчиняв будь-які дії, спрямовані на те, щоб дізнатись про стан розгляду справи та на ознайомлення із текстом ухваленої судом постанови.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто, апелянт знав про складений протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак, ніяких дій, спрямованих на реалізацію своїх прав та виконання обов`язків, зокрема, і щодо подачі апеляційної скарги у встановлений строк, ОСОБА_1 не вчинив. При цьому, суд звертає увагу, що протокол було складено 09 грудня 2022 року, постанову прийнято 31 січня 2023 року, апеляційну скаргу вперше було подано 09 червня 2023 року, тобто, через пів року після вчинення порушення та через чотири місяця після прийняття постанови.

Апеляційний суд також звертає увагу, що, як видно із Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року у вказаній справі було надіслано судом до Реєстру 01 лютого 2023 року, оприлюднено - 02 лютого 2023 року, і з цього часу скаржник не був позбавлений можливості ознайомитись із текстом постанови у такий спосіб.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 протягом чотирьох місяців не вчиняв дій, спрямованих на добросовісну реалізацію його прав, посилання апелянта на те, що копію постанови він не отримував, є безпідставним.

Апеляційний суд звертає увагу, що апелянт не вказав поважні причини пропуску апеляційного оскарження, а лише вказав ті ж самі причини пропуску як і в двох попередніх апеляційних скаргах, яким уже була надана оцінка у постанові Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року, якою ті причини визнані неповажними.

Отже, враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана після закінчення встановленого законом строку для її подання, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, ця скарга підлягає поверненню особі яка її подала, що не позбавляє її права в подальшому звернутися з подібним клопотанням за умови усунення вказаних недоліків та наявності поважних причин пропуску апеляційного оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути особі, що її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.В. Мережко