ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2465/23 Справа № 192/1610/23 Суддя у 1-й інстанції - Щербина Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановила:

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

Відповідно до змісту постанови водій ОСОБА_1 14 серпня 2023 року о 12 годині 40 хвилин на 440 км автодороги Н-08 на території Солонянського району Дніпропетровської області керував транспортним засобом - автомобілем марки «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде облич, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано за допомогою аудіо-відео фіксації. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням про скасування судового рішення та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянт подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження як пропущеного із поважних підстав. Мотивує тим, що суд належним чином не виконав передбачені ст.277-2 КУпАП процесуальні обов`язки щодо належного та вчасного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, внаслідок чого було порушено право на захист особи, він не був присутнім у судовому засіданні та не мав змоги надавати особисті пояснення.

Про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 стало відомо під час ознайомлення з матеріалами справи, а саме 06.10.2023 року, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 не погоджується із рішенням суду першої інстанції та вважає його постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 вказує, що він не заперечував проти проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак він був готовий це зробити в самостійному порядку після того, як вирішить свої справи.

Крім того, останній посилається на те, що він неодноразово просив забезпечити йому захисника, оскільки сам не є юридично обізнаною людиною і нічого в цьому не розуміє. Проте працівниками поліції зазначено, що він може звернутись за правовою допомогою під час розгляду справи у суді, а на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення це не потрібно. Даним фактом, на переконання апелянта, було грубо порушено його право на захист.

Апелянт зазначає про неналежність та недопустимість такого доказу, як відеозапис з нагрудної камери працівника поліції. Оскільки даний відеозапис, в порушення вимог чинного законодавства не є безперервним. Запис починається вже в самому приміщенні посту Солонянського ПДР, а не з самого початку фіксування факту вчинення ним правопорушення.

ОСОБА_1 вказує, що вінвідмовився від проходження медичного огляду саме з цим поліцейським без адвоката, так як боявся, що результати огляду будуть сфальсифіковані не на його користь, через упереджене ставлення із наявності вже в базі інформації щодо нього за ст. 130 КУпАП на той час. ОСОБА_1 при цьому наполягав на проходженні медичного огляду самостійно за направленням в наркологічному диспансері та бажав бути з адвокатом.

Перевіривши витребувані із Солонянського районного суду Дніпропетровської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, вислухавши самого ОСОБА_1 , дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше, як за три доби до дня розгляду справи у суді, у якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Розглядаючи клопотання про поновлення апелянту строків апеляційного оскарження зазначеної судової постанови, апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_1 слушними, оскільки, суд не здійснив передбачені КУпАП процесуальні дії по належному повідомленню ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи та розглянув матеріали провадження без участі апелянта. Крім того, матеріалами справи підтверджуються відомості надані ОСОБА_1 про дату отримання ним копії оскаржуваної постанови. Так, матеріали справи містять розписку ОСОБА_1 датовану 06.10.2023 року в якій зазначено, що ним отримано копію постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року, натомість копію диску ним не отримано (а.с.14).

Тому, на думку апеляційного суду, наявні підстави для поновлення строків апеляційного оскарження постанови як пропущені із поважних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 267067 від 14 серпня 2023 року; відеозапис з нагрудної камери поліцейського; письмові пояснення ОСОБА_1 , який заперечував факт його перебування в стані наркотичного сп`яніння та просив видати йому направлення для самостійного проходження огляджу; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння з медичному закладі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 297067, 14 серпня 2023 року о 12 годині 40 хвилин на 440 км автодороги Н-08 на території Солонянського району Дніпропетровської області керував транспортним засобом - автомобілем марки «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде облич, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано за допомогою аудіо-відео фіксації. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 , копія ним отримана. Також зазначено, що документи не вилучались, а тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами не видавався.

Згідно з відеозаписом працівниками патрульної поліції на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ Про Національну поліцію був зупинений автомобіль «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Починається запис з розмови співробітника патрульної поліції, який повідомляє ОСОБА_1 , що в нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: бліде облич, зіниці очей не реагують на світло, у зв`язку з чим водієві було запропоновано проїхати до медичного закладу для проведення експертизи, а саме: здати аналізи та пройти огляд лікарем , або ж він відмовляється від проходження огляду, то у такому разі відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову, справу буде передано до суду.

У відповідь на зазначену вимогу ОСОБА_1 неодноразово ухилявся від відповіді на вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі, багато разів зазначав про необхідність надання йому особистого направлення на огляд та зазначав про те, що у нього є справи і він не має часу їхати із працівниками поліції. Така поведінка ОСОБА_1 вірно розцінена працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин дії ОСОБА_1 , враховуючи межі складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження апелянтів про те, що працівники патрульної поліції здійснювали свою діяльність з порушеннями вимог законодавства.

Посилання на ту обставину, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції є не безперервним спростовуються тим, що на ньому зафіксовано всі обставини, які мають значення для розгляду даної категорії справ, зокрема зафіксовано факт керування особою транспортним засобом, що підтвердив сам ОСОБА_1 та зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Окрім того, права ОСОБА_1 передбачені ст.268 КУпАП, відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягають апелянти, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують встановлених судом обставин та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року як пропущеного із поважних підстав.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун