Провадження № 3/369/351/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.04.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з БПП в с. Чайки УПП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

25 листопада 2022 року о 16:45 год., неповнолітній ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «Ford Focus», днз НОМЕР_2 , по вул. Авіаторів, 56 в с. Петропавлівська Борщагівка Бучанського району Київської області, без наявності посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права на керування таким транспортним засобом. Огляд на стан сп`яніння неповнолітнього ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія, під відеозапис на нагрудну бодікамеру працівників поліції, за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510», за результатами якого станом на 17:10 год. 25 листопада 2022 року в повітрі, видихнутому водієм неповнолітнім ОСОБА_1 , зафіксовано 2.10 проміле етилового спирту.

Своїми діями неповнолітній ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.1, пп. «а» п. 2.9, Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відповідно..

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю, у вчиненому розкаявся та просив суд суворо його не карати, запевнював, що подібного більше не повториться.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_2 , яка є бабусею та опікуном неповнолітнього ОСОБА_1 повідомила суду, що її онук має вади здоров`я та потребує постійного контролю, однак вона його в цей день недогледіла, просила суд суворо не карати її онука, оскільки вона не зможе виконати покарання передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як виховує його самостійно та живуть на одну пенсію. У підтвердження власних тверджень надала до суду копію медичної довідки з Києво-Святошинської ЦРЛ від 16 травня 2018 року, в якій міститься діагноз неповнолітнього ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність водіїв за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Винуватість неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими доказами: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ: № 061834 та № 061511 від 25 листопада 2022 року, роздруківкою з технічного пристрою «Drager Alcotest 7510», (прилад № ARLМ.0419, принтер № ARMА.0159), актом огляду водія на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовим зобов`язанням ОСОБА_3 про отримання на зберігання транспортного засобу «Ford Focus», днз НОМЕР_2 , письмовим направленням неповнолітнього ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, рапортом поліцейського БПП в с. Чайки УПП у Київській області, інформацією, що міститься на DVD-R диску з відеозаписом, знятим з нагрудної камери поліцейського.

Тобто, зазначені вище діяння неповнолітнього ОСОБА_1 містять усі ознаки складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

За таких обставин, вислухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши наявні у суду матеріали справи та враховуючи його повне визнання своєї винуватості, суд дійшов висновку, що винуватість неповнолітнього ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом, в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поряд з цим, судом встановлено, що на момент розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати неповнолітнього ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі про притягнення неповнолітнього ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки на день розгляду справи закінчились встановлені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення.

Стосовно ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість належних, допустимих та достовірних доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні та винуватість неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , є вчинення правопорушення неповнолітнім та його щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:

1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;

2) попередження;

3) догана або сувора догана;

4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 на підставі ст. 24-1 КУпАП захід впливу у виді попередження, що в повній мірі забезпечить подальше запобігання вчиненню правопорушень.

Враховуючи той факт, що адміністративне стягнення на правопорушника не накладається, суд не знаходить підстав для стягнення з нього судового збору за результатом розгляду даної справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст., 126 ч. 2, 130 ч. 1, 247 ч. 1 п. 7, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061511 від 25 листопада 2022 року) та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061834 від 25 листопада 2022 року) та застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак