Справа № 509/1769/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Кириченко П.Л. розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області (протокол серія ААД № 122792 від 07.03.2023 року) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює-

у скоєнні адміністративних правопорушень передбаченихст. 126 ч.3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2023 року о 10.40 годин ОСОБА_1 не будучи водієм, керуючи транспортним засобом мопедом «HONDA DIO» б/н, в Одеській області Одеський район, смт. Великодолинське, вул. Маріїнська, 3, тимчасово обмежений у праві керування транспортним засобом згідно постанови ДВС ВП №38729981 від 28.03.2019 року.

Правопорушник до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, із матеріалів справи вбачається, що вину не визнає.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суддя приходить такого висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип 7 Рекомендації No R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій визначає, що обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч.2 ст.251 цього Кодексу). Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а вимагання від особи надання доказів на свій захист і спростування такого протоколу, є неприпустимим в контексті принципу презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.280КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, у тому числі, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У судовому засіданні встановлено, що постановою від 04.07.2013 року відкрито виконавче провадження №38729981 за виконавчим листом №2-1857, виданим 31.05.2013 року.

28.03.2019 року постановою старшого державного виконавця Видри І.О. встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

З довідки долученої до матеріалів справи встановлено, що правопорушник посвідчення водія не отримував.

Санкція ст. 126 ч.3 КУпАП передбачає позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців. Отже суд не може позбавити права керування транспортним засобом особу яка не отримувала посвідчення водія так як така особа взагалі не має права керувати транспортним засобом.

Крім того, в наданому протоколі серії 122792 від 07.03.2023 року взагалі не зазначено який пунк ПДР порушив ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції («Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria), пункт 30).

Першочергова оцінка ЄСПЛ застосовності кримінального аспекту ст.6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82-83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

При цьому, в практиці ЄСПЛ перший критерій має відносну значимість та слугує тільки як відправна точка. Другий та третій критерії являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст.6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належало в цілому до «кримінальної» сфери («Озтюрк проти Німеччини»(Ozturk v. Germany), пункт 54;«Лутц проти Німеччини»(Lutz v. Germany), пункт 55).

Аналізуючи вказані вище джерела права, враховуючи вид та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, вважаю, що вказане адміністративне правопорушення з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст. 62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суддя приходить беззаперечного висновку про недоведеність допустимими і належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП. Всі сумніви в даному випадку суддя у відповідності до ст.62 Конституції України трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

За вказаних обставин, суддя дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.1, 7, 126, 245, 247, 252, 256, 280, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення за ст. 126 ч.3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити зацікавленим особам.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Кириченко П.Л.