Справа № 946/3086/22
Провадження № 3/946/5/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року місто Ізмаїл

суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Баннікова Н.В., ознайомившись з адміністративними матеріалами, що надійшли з Болградського РВП ГУНП в Одеській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до представлених матеріалів 16.04.2022 року о 21.55 годині ОСОБА_1 в с.Кирнички Ізмаїльського району Одеської області на автодорозі М-15 Ізмаїльського району керував автомобілем ВАЗ 2109, днз НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що відповідно до рішення Суворовської селищної ради Ізмаїльського району від 07.12.2020 року він є старостою с.Кирнички Ізмаїльського району. На нього, зокрема, покладено і обов`язки щодо надання всебічної допомоги підрозділу територіальної оборони, який здійснює цілодобове патрулювання на посту, за можливості, ним доставлялись продукти харчування тощо. Крім того, ним забезпечувалось і правильність розташування цементних блоків, що були встановлені на той час на трасі. Тобто, у разі, здвигу блоку автомобілем, блок необхідно було встановлювати на місце.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив, що відповідальним за правильність розташування вказаних блоків була на ОСОБА_1 , і вони не один раз вже машинами та цепами переставляли ці блоки тощо.

Заслухавши ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо закриття провадження відносно ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону складу. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б однієї з вище перелічених ознак виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції («Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria), пункт 30).

Першочергова оцінка ЄСПЛ застосовності кримінального аспекту ст.6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82-83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

При цьому, в практиці ЄСПЛ перший критерій має відносну значимість та слугує тільки як відправна точка. Другий та третій критерії являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст.6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належало в цілому до «кримінальної» сфери («Озтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), пункт 54; «Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), пункт 55).

Аналізуючи вказані вище джерела права, враховуючи вид та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, порівнюючи її з санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, суд вважає, що адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд вважає обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст.62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, з долучених до матеріалів справи доказів, а саме відеозапису вбачається, що робітник поліції вголос зазначає про час зупинення автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , що вже майже 12 година ночі, в той час як в протоколі зазначено час вчинення правопорушення «21.55 година», дата скоєння правопорушення у протоколі зазначена «16.04.2022 року». Разом з тим, на самому відеозаписі вказано дата - «18.04.2022 року» та час «08.49 година».

Отже, всі вищевказані обставини у сукупності не дають суду підстав прийти до висновку про те, що 16.04.2022 року о 21.55 годині (як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення) ОСОБА_1 було вчинене інкриміноване йому правопорушення. Всі сумніви в даному випадку суд у відповідності до ст.62 Конституції України трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного суд закриває адміністративне провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 130, 247, 251 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова