Справа № 570/4699/23
Номер провадження 3/570/2606/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Коробов С.О., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Зейкан І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з ДПП Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно допротоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 430703 від 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 16 серпня 2023 року в 00 год. 00 хв. на 151км автодороги Н-25 «Городище-Рівне-Старокостянтинів» керувала транспортним засобом - автомобілем "Renault Megane", НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, жвавість мови) від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного спяніння відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч.1КУпАП.

У судовому засіданні захисник не погодилася з протоколом про адміністративне правопорушення. Вказала, що її підзахисна свою вину у вказаному правопорушенні категорично не визнає. Також зазначила, що вона вважає, що докази, надані до суду не є належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість водія у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП України передбачає відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Патрульним не зафіксовано суті адмінправопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції. Як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останньої. Тобто, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустила будь-які порушення правил дорожнього руху, за які її слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не була зобов`язана виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно неї не можуть бути належними та допустимими доказами її вини у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Також суд зазначеє, що п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачу, приймання, використання нагрудних камер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затверджений наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 року №100 встановлює, що після активації нагрудної камери все спілкування повинно бути записано безперервно. Згідно правової позиції Верховного суду від 18.07.2019 року у справі №216/5226/16-а вбачається, якщо із відеозапису, наданого працівниками поліції, які складали протокол про притягнення особи до адмінвідповідальності вбачається, що він є небезперервним та переривається, то його не можна вважати належним на допустимим доказом.

У даній справі відеозапис складається із 5-ти окремих частин, тобто переривається і не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваного протоколу, а тому не є належним доказом.

Зокрема, із вказаного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 16 серпня 2023 року о 00 год 00 хв керувала транспортним засобом, як це вказано у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності останньої.

Дана позиція узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 08.02.2018 року у справі №760/3696/16-а.

Підставою для огляду та освідування водія транспортного засобу на стан сп`яніння є наявність об`єктивних даних, що він перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (ст.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735).

Відтак, щоб виявити такі ознаки, поліцейський повинен зупинити транспортний засіб, щоб особа, яка перебуває за його кермом, мала статус водія відповідно до п.1.10 ПДР України (водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста- машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону №580-VIII ("Про Національну поліцію"). Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Адже знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Отже, для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Натомість відео, надане поліцією засвідчує той факт, що ОСОБА_2 сиділа в транспортному засобі, а транспортний засіб стояв нерухомо на узбіччі. Моменту руху транспортного засобу не надано.

Окрім того, з наданого поліцією відеозапису вбачається, що фактичною підставою зупинки ОСОБА_1 стало те, що раніше працівниками поліції стосовно неї складалися протоколи за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП. Це, зокрема вбачається і з розмови працівників поліції з ОСОБА_1 , однак відповідно до постанови сьомого апеляційного суду від 23.07.21 року у справі №136/651/21, де чітко зазначено, що навіть за умови, що водій декілька разів вчинив правопорушення, це не дає підстав працівникам поліції його переслідувати та визнано безпідставною зупинку водія транспортного засобу.

З цього ж відеозапису видно, що один із поліцейських спілкується по мобільному телефону із « ОСОБА_3 », який вказав на те, що знає ОСОБА_1 і, що на неї можна скласти протокол про притягнення до адмін відповідальності за ст. 130 КУпАП, що є протизаконним та є безпосереднім доказом незаконності процедури огляду та складення протоколу щодо останньої.

Крім того, частиною 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з тим, згідно з відеозапису адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 , вбачається, що працівник поліції, взагалі не пропонував пройти їй огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння на місці зупинки, а одразу вказав на необхідність пройти такий огляд у медичному закладі охорони здоров`я на що фактично і отримав правомірну відмову.

Вказана позиція міститься в рішенні Дніпровського апеляційного суду в справі №214/137/23.

Відсутність належних та допустимих доказів по даній справі, невідповідність доказів одне одним, виключає можливість встановлення винуватості особи поза розумним сумнівом і у спосіб, передбачений законом.

Посилання на обставини, викладені в протоколі, як на беззаперечний доказ вчинення позивачем правопорушення є недостатнім, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Таким чином, керування особою транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння не тягне за собою адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки диспозиція вказаної статті передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Докази щодо керування ОСОБА_1 саме у стані наркотичного сп`яніння в матеріалах справи відсутні, як і докази того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та була зупинена працівниками поліції.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях особи, зазначеної у протоколі, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 280 КУпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Коробов С.О.