справа № 361/1558/23
провадження № 3/361/1951/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2023 о 14.05 годині в м. Бровари по вул. М. Мельника, 61, водій ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET AVEO реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 0175 за участі двої свідків, результат проба позитивна 0,50 % проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення заперечив, зазначив, що 15.02.2023 він перебував в гостях у товариша, свою машину припарку вав на вул.. Мельника, 61 та ввечері цього дня поїхав додому на таксі. Наступного дня 16.02.2023 він приїхав на таксі до своєї машини, почав перевіряти чи все на місці, в цей час під`їхали працівники поліції та попросили документи на перевірку, а після цього заявили, що від нього чути запах алкоголю, тому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, почали погрожувати, що заберуть машину для нужд ЗСУ, ОСОБА_1 злякався та надав їм грошові кошти, після чого працівники поліції звинуватили його в дачі хабара. Зазначив, що в той день він автомобілем не керував, а лише хотів забрати автомобіль, який залишив напередодні на тому місці. Працівники поліції не роз`яснили йому причини перевірки документів, не роз`яснили його права, не повідомили, що ведеться відео зйомка даної події.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Половко А.П. заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП посилаючись на те, що зібрані докази не являються належними та допустимими, відеозапис не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відео фіксацію працівниками поліції проведено з грубим порушенням Інструкції, так як відеозапис не вівся безперервно. Працівники поліції не повідомили причини зупинки, не повідомили про застосування технічних засобів відео фіксації даної події, не роз`яснили ОСОБА_1 його права.

Посилаючись на зазначені обставини просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника адвоката Половко А.П., дослідивши матеріали справи, у тому числі переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, та оцінивши наявні докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними і дослідженими матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 16.02.2023 серії ААБ №232203, який відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, а отже, є належним та допустимим доказом у справі. В поясненнях зазначено «Пив вчора небагато». На виконання ч. 7 ст. 266 КУпАП водія було відсторонено від керування автомобілем, транспортний засіб передано тверезому водію ОСОБА_2 , про що зроблено запис в нижній частині протоколу (а.с.3);

-результатом алкотестера Drager від 16.02.2023 з результатом 0,50 %, в якому міститься підпис особи, що тестують (а.с.5);

-Актом огляду на стан сп`яніння з зазначенням виявлених ознак сп`яніння та підписами свідків, в якому ОСОБА_1 поставив підпис про згоду з результатом тесту (а.с.6);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16.02.2023, в яких вони підтверджують проведення в їх присутності огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного приладу з позитивним результатом 0,50% (а.с.7);

- відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним автомобілем, а навпаки підтвердив, також зафіксовано факт проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 0175 в присутності двох свідків.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено працівниками патрульної поліції його прав, спростовуються наявним у протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП записом: «Г-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Броварському міськрайонному суді за викликом», про що останній розписався без будь-яких застережень та зауважень.

З відео бодікамер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 жодного разу не зазначав про те, що він не керував автомобілем або про незгоду із результатом огляду, а тому заперечення ним своєї винуватості у скоєнні вказаного правопорушення судом розцінюються як намагання уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на те, що документування на відео з бодікамери не є безперервним, суд приймає до уваги, однак вважає, що це не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тому суд не приймає до уваги доводи захисника, що відеозаписи, наявні в матеріалах справи, не можуть бути допустимими доказами з огляду на порушення положень Інструкції №1026 від 18.12.2018, оскільки вказаний відеозапис, у сукупності з іншими доказами, відображає фактичні обставини справи.

Надані стороною захисту письмові пояснення громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суд оцінює критично, так як вказані особи в матеріалах справи як свідки не фігурують.

Також суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторони захисту не спростовують встановлених в судовому засіданні обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010).

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (Далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Згідно 2.9. «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому суд враховує висловлену у справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» позицію Європейського суду з прав людини про те, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 .

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчинених правопорушень, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створили загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного адміністративного правопорушення, враховуючи особу правопорушника, а також інші обставини, що мають істотне значення, вважаю за необхідне у відношенні ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий в розмірі 536,80 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Броварський районний суд Київської області.

Суддя Н.С.Сіренко