ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4302/23 Номер провадження 33/814/1695/23Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В.,

Захисника-адвоката Фесенко Ю.О.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Фесенко Юлії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 14.07.2023, о 11:10 год. в м. Полтава, по вул. Симона Петлюри, 29, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в КП ПОР «Центр терапії залежностей ПОР», в лікаря нарколога. Висновок №312 позитивний. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Фесенко Ю.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях притягнутого складу адміністративного правопорушення.

Зокрема зазначає про відсутність правових підстав для зупинки транспортного засобу , а отже і відсутність будь яких подальших обґрунтованих підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.

Вказує про упереджене ставлення працівників поліції до водія, з огляду на вчинення водієм аналогічного правопорушення, за яке він був виправданий постановою суду першої інстанції.

Вважає, що працівниками поліції було порушено порядок проведення процедури огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, зважаючи на направлення водія одразу до медичного закладу без проведення огляду на місці зупинки.

Окрім того, відсутність відеозапису проходження водієм огляду на стан сп`яніння в медичному закладі позбавляє встановити всі обставини такого огляду та не дозволяє бути переконаним в дотриманні всіх визначених законом процедур.

Також вважає долучений до справи відеозапис неналежним доказом з огляду на його фрагментарність та відсутність зазначення в протоколі назви, моделі та номеру технічного пристрою.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №045377 від 26.07.2023 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , щодо керування останнім транспортним засобом 14.07.2023 в стані наркотичного сп`яніння, з поясненнями останнього щодо заперечення перебування в стані наркотичного сп`яніння,

висновок №312 КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» щодо результатів медичного огляду про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння станом на 12:33 год. 14.07.2023,

відеозаписи з бодікамери працівника поліції та відеореєстратора службового авто,

повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції ОСОБА_1 на 26.07.2023.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення, взаємо узгоджені між собою та не були спростовані в суді апеляційної інстанції притягнутим та його захисником.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається факт керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , що не заперечувалося останнім.

Після паркування транспортного засобу біля магазину, позаду до нього одразу під`їхав патрульний автомобіль поліції, працівник якого повідомив водія, що причиною зупинки є наявність тріщини на лобовому склі та наявність підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, оскільки попередньо є висновок лікаря-нарколога про його перебування в стані наркотичного сп`яніння.

Вказані причини зупинки також не заперечувалися ОСОБА_1 .

В ході подальшого спілкування водію було повідомлено про виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, порушення координації рухів, підвищена жвавість, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що останній погодився.

Під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, супроводжуючими його працівниками поліції було виписано повідомлення про запрошення до підрозділу поліції на 26.07.2023 р.

Отримавши після проведення лабораторних досліджень позитивного висновку з медичної установи та запросивши ОСОБА_1 до управління патрульної поліції, поліцейським було ознайомлено водія з вказаним висновком та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за керування 14.07.2023 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги в частині необґрунтованої зупинки транспортного засобу не приймаються до уваги апеляційною інстанцію як достатня правова підстав для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

При цьому, як зазначалося вище, працівником поліції було чітко повідомлено водію підстави зупинки, що зафіксовано на бодікамеру та не доведено стороною захисту протиправність такої вимоги, а лише висловлено припущення про неможливість останнім розгледіти по ходу руху їх автомобіля наявність такої тріщини на лобовому склі.

Посилання захисника на відсутність ознак у водія наркотичного сп`янінням не беруться судом до уваги, оскільки відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкольного, наркотичного сп`янінням, у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В даному випадку, поліцейський повідомив про виявлені візуальні ознаки наркотичного сп`яніння, а в подальшому підтвердження чи спростування такого стану є прерогативою лікаря-нарколога.

Доводи захисника щодо порушення працівниками поліції процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння, а саме не проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу як такі, що не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В даному випадку поліцейський не уповноважений проводити огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на відміну від алкогольного сп`яніння, а лише констатує наявність ознак наркотичного сп`яніння.

Посилання на відсутність відеозапису огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не свідчить про порушення процедури огляду, а сам огляд у лікаря - нарколога доводиться відповідним висновком.

Окрім того апеляційний суд звертає увагу, що норми статті 266 КУпАП не передбачають здійснення відеозапису технічними засобами в медичному закладі, а визначають таку необхідність при проходженні водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи відмови від проходження огляду, коли такий огляд здійснюється працівниками поліції.

Вказівка в апеляційній скарзі про недотримання строків складання адміністративного протоколу як підстави для закриття провадження по справі - не приймається до уваги апеляційною інстанцією з огляду на наступне.

Так, водій ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу для проходження огляду у лікаря-нарколога, після проведення якого йому було роз`яснено поліцейським, що після отримання висновків лабораторного дослідження він запрошується до патрульної поліції для складання протоколу в разі підтвердження факту перебування в стані наркотичного сп`яніння.

З долученого відеозапису вбачається, що після отримання висновку з позитивним результатом щодо перебування в стані наркотичного сп`янінням, ОСОБА_1 був запрошений до патрульної поліції, його було ознайомлено з висновком та складено протокол.

Необхідність проведення лабораторного дослідження та очікування його результатів, процесуально унеможливлює складання протоколу в день проходження особи такого огляду, оскільки лабораторне дослідження з наданими водієм біологічними зразками триває декілька днів і лише після отримання їх позитивного результату у поліцейських з`являється правова підстава для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В разі незгоди з медичним висновком та з метою спростування вказаних в ньому результатів, захист мав право ініціювати витребування та дослідження в ході розгляду справи як сам акт медичного огляду, який є підставою для складання висновку, так і результатів лабораторного дослідження, поставити перед судом питання щодо допиту лікаря нарколога.

Між тим, ні захисником притягнутого, ні ним самим такі докази не витребовувались та не оцінювались судом на спростування обставин, викладених в протоколі про адмінправопорушення.

Одночасно, не заслуговують на увагу доводи скарги щодо не внесення до протоколу та не зазначення в самій судовій постанові назви технічного засобу віеофіксації з посиланням на практику Верховного Суду. Оскільки, в своїй практиці касаційна інстанція роз`яснювала про обов`язковість зазначення технічного засобу лише в разі складання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, коли така постанова складається працівником поліції та є правовою підставою для притягнення водія до відповідальності.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які-б ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Фесенко Юлії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна