КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/1750/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Шимко Андрієм Олександровичем, на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №368725, 30 жовтня 2022 року о 01 год. 15 хв. по вул. Л. Вольгемут, 2а в м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у чергового лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі одної тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - Шимко А.О. подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що дійсно, 30 жовтня 2022 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, однак така відмова мала місце виключно щодо проведення огляду працівниками поліції на місці зупинки із застосуванням спеціальних технічних засобів. Вказано, що така відмова була обґрунтована недовірою до працівників поліції, які діяли, на думку ОСОБА_1 за вказівкою та одразу почали звинувачувати останнього у перебування в стані сп`яніння.

Захисник Шимко А.О. вважає, що порушенням, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова від проходження огляду саме в медичному закладі, в той час як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки. Апелянт вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, проте працівники поліції такого огляду не вимагали, що свідчить, на думку апелянта, про недотримання порядку проведення огляду особи на стан сп`яніння.

Доводами апеляційної скарги також є те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не є безперервним з моменту початку виконання службових обов`язків працівниками поліції.

Враховуючи викладене, захисник ОСОБА_1 - Шимко А.О. просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Разом із апеляційною скаргою апелянтом також було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, яке обґрунтовано тим, що вперше апеляційну скаргу було подано в межах строку на апеляційне оскарження, проте у зв`язку із помилкою районного суду, а саме не було роздруковано весь пакет документів та не долучено до матеріалів справи документів, що підтверджують повноваження захисника, Київським апеляційним судом вказану апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала. Вказано, що як тільки стало відомо про повернення апеляційної скарги, захисник одразу подав її повторно. Враховуючи зазначене, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 , адвоката Шимка А.О., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи захисника Шимка А.О. про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постановиСвятошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 23 січня 2023 року було ухвалено оскаржувану постанову й апелянт був присутнім у судовому засіданні (а.с.16-18).

В подальшому, 31 січня 2023 року засобами поштового зв`язку захисник ОСОБА_1 - Шимко А.О. подав апеляційну скаргу, в межах строку, встановленого законом (а.с.19-24).

Однак, постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року вказану вище апеляційну скаргу було повернуто захиснику у зв`язку із порушенням положень ч.2 ст.271 КУпАП (а.с.32-33).

Постанову апеляційного суду було надіслано захиснику Шимко А.О. засобами поштового зв`язку 01 березня 2023 року (а.с.34).

Захисник ОСОБА_1 - Шимко А.О. повторно подав апеляційну скаргу засобами електронного зв`язку 14 березня 2023 року, до якої долучив докази того, що навіть подаючи апеляційну скаргу вперше ним було додано докази на підтвердження його повноважень на представлення інтересів ОСОБА_1 , які судом першої інстанції не були роздруковані (а.с.39-50).

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Відповідно до положень частини 1 статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15.11.18).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №368725, 30 жовтня 2022 року о 01 год. 15 хв. по вул. Л. Вольгемут, 2а в м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у чергового лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 не зазначив свої зауваження чи заперечення щодо змісту складеного протоколу.

Також в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 жовтня 2022 року, видане ОСОБА_1 , однак вказане направлення не містить результатів даного огляду, оскільки останній не проводився (а.с.3).

Крім того, в матеріалах справи міститься також відеозапис із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 30 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 , де також зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.5).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, виявлені працівниками поліції 30 жовтня 2022 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п.1,5,6 п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на відео з нагрудної камери працівника патрульної поліції.

Так, на відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 керує транспортним засобом й припарковує останній у дворі. Працівники патрульної поліції запитують ОСОБА_1 чи пив він щось, на що останній відповідає ствердно. В подальшому, працівник патрульної поліції запитує ОСОБА_1 чи згоден він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відповідає відмовою. Працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, а також було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що після відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 намагався уникнути відповідальності, шляхом заперечення самого факту керування транспортним засобом, однак вказане спростовується долученим відеозаписом.

Доводи апелянта про те, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки він здійснювався не безперервно, також відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній висловив свою відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і вказана відмова чітко зафіксована за допомогою нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Шимко А.Л., слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Шимко Андрієм Олександровичем, залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський