Справа № 755/6784/22
Провадження №: 3/755/285/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м.Києва Марченко М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з управління патрульної поліції в м.Києві, про притягнення до адмiнiстративної відповідальності ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

31 січня 2023 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що в зазначеній постанові суду від 31.01.2023 року допущена технічна помилка в мотивувальній та резолютивній частинах постанови щодо анкетних даних особи, відносно якої складено протокол, а саме, зазначено ПІБ - ОСОБА_2 , в той час як правильними анкетними даними вказаної особи є ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики в порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права (див. у т.ч. постанову ВС від 25.02.20 у справі № 619/1205/17).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.06.2022 року у справі №2-591/11 вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються […] процесуального права. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

КУпАП не містить у собі алгоритму виправлення описок, однак, враховуючи позицію ВП ВС у справі № 2-591/11 щодо інституту аналогії, слід урахувати, що згідно ст. 379 КПК суд має право за власною ініціативою […] виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, […] незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Що стосується питання (описки) Велика Палата Верховного Суду вказала, що описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання ПІБ, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 9901/87/19).

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо (див. ухвалу ВП ВС від 20.11.2019 у справі № 194/1149/17).

Перевіривши матеріали справи, постанову Дніпровського суду м.Києва, суд приходить до висновку, що описка, хоча і є механічною, однак має істотний характер, відповідно і підлягає виправленню враховуючи орієнтири окреслені ВП ВС з цього питання в наведених вище справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 283-285, 304 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

виправити описку в постанові Дніпровського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року в справі № 755/6784/22 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КпАП, в частині даних особи зазначених в мотивувальній та резолютивній частинах постанови, у зв`язку з чим, замість « ОСОБА_2 » вважати правильними даними особи « ОСОБА_1 ».

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя