ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/4619/22 Головуючий суддя І інстанції Орос О. В.
Провадження № 33/818/461/23 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року

Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Мартовицького К.В. на постанову Дзержинського районного судуд м. Харкова від 22 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як встановив суд 14 липня 2022 року о 00 год. 30 хв. у м. Харкові по вул. Клочківській, 295а/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Tesla Model S», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».

За результатом огляду на стан сп`яніння видано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі медичний висновок).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Мартовицький К.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити справу щодо ОСОБА_1 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначає про необхідність реалізації права особи ( ОСОБА_1 ) на судовий захист, який дізнався про існування постанови щодо нього лише у лютому 2023 року.

Вважає що в якості не належного та не допустимого доказу у справі відеозапис з камери, оскільки цей електронний доказ не засвідчений належним чином електронним цифровим підписом його автора та особи, уповноваженої на виготовлення копії відеозапису.

Крім того звертаю увагу суду на те, що з наданого відеозапису неможливо встаноЕ джерело його походження, тобто пристрій, на який він був відзнятий, ні точну дат' ті -зі.: зйомки, так як наданий відеоматеріал не містить відомостей про це. А крім того згідно голосу на відео зйомці присутня різниця у часі.

Також після перегляду відеозапису, що відзнятий на камеру запис не містить ні відомостей щодо руху автомобіля, ні факту його керування саме ОСОБА_1 , що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення, та в разі її не доведення, виключає відповідальність порушника за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того відсутнє як направлення на огляд на стан наркотичного або алкогольного сп`яніння, так само відсутній і акт цього огляду які повинні бути в обов`язковому порядку при складанні адміністративного протоколу.

Із врахуванням наведеного, згідно ознайомлених у суді матеріалів справи, виходячи зі змісту положень п. 1.10 ПДР, відповідно до якого водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії, проходжу до висновку про те, що він 14 липня 2022 року, о 00 год 30 хв, не керував транспортним засобом TESLA MODEL S д.н.з. НОМЕР_3 , а поліцейські його не зупиняли, так як матеріалами справи не задокументовано факту порушення останнім положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.

Не можливо приймати до уваги суду й рапорт працівника поліції на ім`я начальника Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, так як він не містить реквізитів, які б давали можливість суду оцінювати його з точки зору належності та допустимості як доказу у справі. Зокрема, він не містить резолюції посадової особи, до відому якої доводилась інформація, що значиться в ньому, та не містить інформації щодо того, яким чином необхідно розпорядитись вказаним документом, а тому не уповноважує ініціатора його складення розцінювати його як доказ у справі та приєднувати в такій якості до матеріалів справи.

Крім того згідно цього рапорту ОСОБА_1 нібито був зупинений на блокпосту місто Харків вулиця Клочківська 295а/2, але жодних пояснень осіб які там знаходилися або відео доказів цього суду надано не було.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що після виявленню працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння він дійсно б; відсторонений від керування транспортним засобом оскільки жодних розписок про відсторонення від керування або передачу автомобіля під керування іншій особі до матеріалів справи ініціатором складення протоколу не додано.а отже, враховуючи обставини складення протоколу, беручи до уваги докази, надані до суду, в їх сукупності, захисник вказує про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Учасники розгляду справи, будучи належним чином повідомлені про його час та місце не з`явились, проте їх неявка не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що вони свідчать про поважність причин пропуску строків на апеляційна оскарження, відтак цей строк підлягає поновленню.

Оцінивши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам.

Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Незважаючи на незгоду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу, а саме у тому що вони безпідставно зупинили ОСОБА_1 , оскільки не зафіксовано жодних порушень ним Правил дорожнього руху апеляційний суд зазначає, що протокол складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мали для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта з приводу незгоди з відомостями протоколу.

Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Назване підтверджується - відомостями, які зазначені в - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 077524 від 02 серпня 2022 року, яким зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а Правил дорожнього руху;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 липня 2022 року № 678, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

- рапортом інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Соловйова Максима;

- довідкою інспектора ОД ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Анни Леонідової, відповідно до якої згідно облікових даних ІПНП ОСОБА_1 отримав посвідчення водія 28 серпня 2003 року;

- відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції.

З відеозапису вбачається, що на питання працівника поліції ОСОБА_1 представився та згодився проти огляд на стан сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що рапорт працівника поліції не є доказом у даній справі апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки рішення про наявність або відсутність винуватості особи приймається на підставі аналізу всіх доказів (фактичних даних в сукупності).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що після виявлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного (наркотичного) сп`яніння він дійсно був відсторонений від керування транспортним засобом оскільки жодних розписок про відсторонення від керування або передачу автомобіля під керування іншій особі до матеріалів справи ініціатором складення протоколу не додано є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення щодо подій 14.07.2022 року датовано 02.08.2022 року, а висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння датовано 15.07.2022 року.

Підписи ОСОБА_1 як в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні.

Зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 на розгляд його адміністративного правопорушення не з`явився.

В той же час, матеріали провадження містять повідомлення про запрошення до відділу поліції на ім`я ОСОБА_1 із підписом останнього про його отримання.

Згідно цього повідомлення ОСОБА_1 викликано до підрозділу поліції для розгляду адміністративного правопорушення о 13-00 годині 02.08.2022 року.

Оскільки ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду, на нього не з`явився протокол про адміністративне правопорушення було складено за його відсутності, а отже і була відсутня можливість відсторонити його від керування транспортним засобом.

Таким чином цей аргумент апеляційної скарги визнається безпідставним.

Таким чином апеляційний суд вважає, що при розгляді справи ОСОБА_1 , судом першої інстанції не було допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Судом надана належна оцінка відеозаписам що містяться в матеріалах справи.

Порушень вимог ст.268 КУпАП апеляційний суд не вбачає.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

П. 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Отже, суд першої інстанції не порушив вимог ст. ст. 279, 280, 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, в результаті чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25)

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

Покарання призначено судом першої інстанції ОСОБА_1 в межах санкції передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та з урахуванням вимог ч.2 ст.33 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляції не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Мартовицького К.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката Мартовицького К.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева