ПОСТАНОВА

09 листопада 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Смоляр О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №310668 24.09.2023 року близько 19.42 год. в с. Хацьки по вул.Козацька водій ОСОБА_1 керував ТЗ Тойота Авенсіс н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах, нечітка хода. Від проходження в законному порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовився, від проходження у мед закладі у лікаря нарколога відмовився чим порушив п.2.5 ПДР.

На підтвердження факту вчинення правопорушення надано вказаний протокол про адміністративне правопорушення, протокол серії ААД 310668, направлення в ЧОНД, рапорт працівника поліції, копія постанови за ч.1 ст 126 КУпАП, диск з відео.

На розгляд справи до суду ОСОБА_1 не з`явився надавши письмове пояснення через адвоката, в якому надав письмові пояснення та заявив клопотання про закриття провадження в справі оскільки його вина не доведена належними та допустимими доказами, зокрема послався на те, що працівники поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, та після цього без згоди власника проникли на територію його домоволодіння в порушення вимог ст 233 КПК України, а такі їх дії не були пов`язані з переслідуванням злочинця чи з врятуванням майна чи життя людей, а тому вважає зібрані з порушенням Закону докази не можуть бути допустимими та належними.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколами про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 256 КУпАП визначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Постанова судді згідно зі ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Як на доказ винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано протокол про адміністративне правопорушення, протокол серії ААД 310668, направлення в ЧОНД, рапорт працівника поліції, копія постанови за ч.1 ст. 126 КУпАП, диск з відео.

Суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість водія у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП долучені до матеріалів справи докази виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено ряд порушень при складанні працівниками патрульної поліції зазначеного протоколу, зокрема ст. 256 КУпАП.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «гр-ну роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП» відсутній його підпис.

Вказана обставина підтверджується долученими до матеріалів справи відеозаписами, з яких вбачається, що водію уповноваженою особою не було роз`яснено його права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а відразу після початку спілкування працівник поліції почав вимагати у особи посвідчення водія , ним автоматично було названо декілька ознак алкогольного сп`яніння, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки виявлених ознак алкогольного сп`яніння що є порушенням його права на захист.

Поліцейськими було порушено п. 10 розділу 2 Інструкції, оскільки ними не було складено акт огляду на стан сп`яніння, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію, працівниками поліції не було вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, другий примірник протоколу, що також підтверджується відеозаписами.

Крім цього, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, та протиправно без дозволу власника проникнути на територію його домоволодіння у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП Посилання в рапорті поліцейського про те, що йому на службовий планшет надійшов виклик про те, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не підтверджується жодним доказом які наявні в матеріалах справи.

Допитаний свідок ОСОБА_2 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, показав, що 24.09.2023 року близько 19.30 год. в с. Хацьки керував автомобілем Тойота Авенсіс який належить ОСОБА_1 , а саме на прохання останнього він разом з ОСОБА_1 , та ще одним чоловіком, знайомим ОСОБА_1 , сів за кермо та вони разом поїхали до магазину. Коли повертались з магазину він помітив позаду автомобіля проблискові маячки, продовжив рух та заїхав на подвір`я яке належить ОСОБА_1 , за ними на подвір`я заїхав поліцейський автомобіль. Оскільки в нього не було при собі посвідчення водія , а в ОСОБА_1 документів на автомобіль, вони вирішили що за кермо пересяде ОСОБА_3 , та оскільки він вже знаходився на території свого домоволодіння це дасть йому можливість уникнути адміністративної відповідальності. Після цього він пересів на заднє сидіння автомобіля де в той час знаходився ще один пасажир, а ОСОБА_1 з переднього пасажирського сидіння пересів на місце водія, до них підійшли працівники поліції та вони всі вийшли з автомобіля, а працівники поліції продовжили спілкування з ОСОБА_1 повідомивши його що надалі він не потрібен.

Показання свідка ОСОБА_2 не спростовуються матеріалами справи, та повністю узгоджуються з відеозаписом долученим до матеріалів справи на якому зафіксовано як після зупинки автомобіля через деякий час з заднього сидіння автомобіля виходить дві особи, а з місця водія виходить ОСОБА_1 який в подальшому заперечує факт керування ним автомобілем. Особу яка керувала транспортним засобом можливо було достовірно встановити шляхом допиту осіб які на час зупинки знаходились в автомобілі, проте такі допити відсутні в матеріалах справи, про наявність таких свідків не зазначено і в самому протоколі.

Окрім того, у відповідності до вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме, акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини водія у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Олександр СМОЛЯР