Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2911/23
Провадження № 3/376/1329/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2023 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Віговський С. І. , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, непрацюючої, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 20.07.2023 року., близько 09 години 20 хвилин перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинила дрібне хуліганство відносно гр. ОСОБА_2 , а саме виражалася нецензурною лайкою в його адресу, образливо чіплялась та порушувала спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , не з"явилася, була належним чином повідомлена, Причини неявки не відомила, заяв, які перешкоджають розгляду справи до суду не надходило.

Судом встановлено, що адміністративне правопорушення було вчинене 20.07.2023 року, а протокол про адміністративне правопорушення складений також 20.07.2023 року та надійшов на адресу суду після дооформлення 13.11.2023 року, тобто на час розгляду справи в суді минуло три місяці.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Під час розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вищевказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

Таким чином, вина особи, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, що прямо вказано в п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до ст. 247 п.7 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з пропущенням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 38, 221, 247, 283, 284, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити на підставі ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сквирський районний суд.

Суддя С. І. Віговський