Справа № 752/4654/23
Провадження №: 3/752/2714/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомий, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

відповідно до протоколу серії ААД №375605 від 13.02.2023 року ОСОБА_1 13.02.2023 року о 15 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Антоновича, 115 керував транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, за результатом огляду ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди - марихуана), чим порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 23.03.2023 року захисник ОСОБА_1 - Гук А.Ю. вказувала, що ОСОБА_1 категорично не погоджується з висновком КНП «КНМНКЛ «Соціотерапія» від 19.02.2023 року. Крім того, зазначила, що ОСОБА_1 після складання на нього протоколу, на наступний день, тобто 14.02.2023 року звернувся до медичної лабораторії «Діла» з метою визначення наркотиків в сечі, здав необхідний біологічний матеріал (сечу), та за результатами цих досліджень, наркотиків у сечі не виявлено, а тому, на її думку, необхідно закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

23.03.2023 року для з?ясування обставин, що мають значення для справи, оскільки в результатах дослідження ОСОБА_1 від 19.02.2023 року та 14.02.2023 року існувала суперечність, судом постановою Голосіївського районного суду м. Києва було призначено у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 судову хіміко-токсилогічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Докучаєвська, 4.

Відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 052-19-2023 року від 27 квітня 2023 року встановлено, що у результаті судово-медичної експертизи (токсикологічної) біологічного об`єкту, а саме сечі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено наркотичних та психотропних речовин. Виявлено: кофеїн, теобромін, метаболіти нікотину (котинін, гідроксикотинін). Згідно загальнодоступної інформації вказані речовини входять до складу багатьох лікарських препаратів і не є наркотичними чи психотропними.

Враховуючи те, що результати, які відображені у висновку від 19.02.2023 року з КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" та результати висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 052-19-2023 року від 27.04.2023 року, були отримані на підставі дослідження одного й того ж самого біологічного матеріалу ОСОБА_1 , проте результати, що відображені у висновку експерта № 052-19-2023 року від 27.04.2023 року мають більш точний характер, з огляду на те, що дослідження біологічного матеріалу проводиться різними методами, а саме: методом тонкошарової хроматографії та методом газової хромато-мас-спектрометрії. На підставі цього висновок від 19.02.2023 року з КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" суд до уваги не бере, оскільки дані, які там відображені повністю спростовуються висновком експерта №052-19-2023 року від 27 квітня 2023 року та результатами лабораторних досліджень ОСОБА_1 в медичній лабораторії "Діла" від 14.02.2023 року, відповідно до яких ОСОБА_1 в стані наркотичного сп"яніння не перебував. Крім того, дані, що містяться у висновку експерта № 052-19-2023 року від 27 квітня 2023 року повністю узгоджується з поясненнями наданими захисником ОСОБА_1. в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 повністю спростовується дослідженими матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України в рішенні від 29 червня 2010 року у справі № 17-рп/2010 зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абзац 3 підпункт 3.1 пункту 3), а у рішенні від 22 вересня 2005 року № 5 рп/2005 Конституційний Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абзац 2 підпункт 5.4 пункту 5).

У рішеннях ЄСПЛ від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України», від 18 грудня 2008 року у справі «Новік проти України» ЄСПЛ звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності.

Крім того, Конституційний Суд України у пунктах 3.4, 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним».

Таким чином, виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України», рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України, рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України»), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та який знайшов своє закріплення у рішеннях Конституційного Суду України, суд дійшов висновку, що на справу про адміністративне правопорушення в частині вирішення питання щодо стягнення процесуальних витрат на проведення експертизи при ухваленні судового рішення, поширюються стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження.

Відтак, це надає можливість застосувати аналогію закону, тобто застосувати у іншої норми закону, зокрема Кримінального процесуального кодексу України, який регламентує подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, а також те, що провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів віднести на рахунок держави.

Враховуючи те, що справа відносно ОСОБА_1 розглянута, а також те, що у біологічного об`єкту (сечі) закінчився термін зберігання, суддя надає дозвіл на подальшу утилізацію біологічного об`єкту (сечі) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з закінченням його терміну зберігання.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 283-284 КУпАП, ст. 124 КПК України суддя

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів (висновок експерта №052-19-2023 від 27.04.2023 року) у розмірі 19221,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять одна гривня) віднести на рахунок держави.

Біологічнийг об`єкт (сечу) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знищити.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.В. Бондаренко