Провадження № 3/127/8616/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 17.07.2006, РНОКПП НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 145440 від 09.10.2023, ОСОБА_1 09.10.2023 об 15:00 год. неналежно виконувала свої батьківські обов`язки відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній не відвідував навчання у Вінницькому ТФК з липня 2023 року, чим порушила його право на здобуття освіти.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та повідомила, що її син вийшов на навчання 04.09.2023 та до 14.09.2023 відвідував заняття. В подальшому, оскільки остання є матір`ю-одиначкою та не змогла вчасно оплатити за навчання свого сина у коледжі, ОСОБА_2 було заблоковано доступ до акаунту, на якому здійснюється навчання дистанційно. Завчасно попередити ОСОБА_2 про відключення його від занять, навчальний заклад не зміг, тому що в нього зламався телефон. Так, ОСОБА_1 звернулась в коледж для вирішення цього питання та погасила заборгованість. На разі, її син ОСОБА_2 навчається та не пропускає заняття.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї, забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано звернення директора Вінницького технічного фахового коледжу, з якого слідує, що адміністрація навчального закладу просить розшукати студента 3 курсу ОСОБА_2 , який з липня 2023 року втратив зв`язок із навчальним закладом та не вийшов на заняття 01.09.2023 і має заборгованість в оплаті за навчання.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 09.10.2023 вбачається, що її син ОСОБА_2 з липня 2023 року не мав засобів комунікації. Дізнавшись про відключення його від онлайн-навчання, ОСОБА_1 звернулась до адміністрації навчального закладу та вирішила питання по оплаті навчання.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що в нього був відсутній інтернет-зв`язок, оскільки мережевий провайдер довго опрацьовував заявку на ремонт. У вересні його мама ОСОБА_1 ходила до адміністрації коледжу та вирішила питання щодо його негайного повернення до навчання.

Відповідно до наявних письмових пояснень ОСОБА_3 слідує, що вона являється класним керівником ОСОБА_2 , який з вересня не долучався до онлайн-уроків, не виконував домашні завдання та взагалі не брав участь в навчальному процесі. Мобільний телефон ОСОБА_2 та його мами були поза зоною досяжності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, зазначила, що син приступив до навчання 04.09.2023, однак після десяти днів йому було закрито доступ, у зв`язку із заборгованістю, яку ОСОБА_1 на разі погасила.

Так, згідно з п. 13 Розділом 1 Положення про дистанційну форму здобуття повної загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства Освіти і Науки України від 08.09.2020 № 1115 передбачено, що батьки сприяють виконанню дитиною освітньої програми, навчальних програм з окремих предметів (інтегрованих курсів) і досягненню передбачених ними результатів навчання, реалізації індивідуальної освітньої траєкторії, дбають про фізичне та психічне здоров`я дітей, формують у них навички здорового способу життя, а також сприяють дотриманню учнями академічної доброчесності в освітньому процесі.

У разі, якщо під час дистанційного навчання батьки не виконують свої обов`язки щодо забезпечення здобуття дитиною освіти, зокрема не забезпечують участь дитини в освітньому процесі протягом 10 робочих днів підряд з невідомих причин, заклад освіти інформує про це відповідну службу у справах дітей.

Згідно з ст. 3 Закону України «По освіту» в Україні створюються рівні умови доступу до освіти. Ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття освіти. Право на освіту гарантується незалежно від віку, статі, раси, стану здоров`я, інвалідності, громадянства, національності, політичних, релігійних чи інших переконань, кольору шкіри, місця проживання, мови спілкування, походження, соціального і майнового стану, наявності судимості, а також інших обставин та ознак.

Вище викладене свідчить, що обов`язок щодо сприяння доступу до освіти та забезпечення необхідними умовами для її здобуття є обов`язком не лише батьків чи осіб, що їх замінюють, а також держави в особі освітніх закладів.

Так, з матеріалів справи та в судовому засіданні встановлено, що в неповнолітнього ОСОБА_2 не було засобів зв`язку та його було від`єднано від онлайн-навчання без попередження, тому що адміністрація закладу не змогла з ним зв`язатись.

Натомість, на теперішній час у випадках із сім`ями, де діти із малозабезпечених сімей не мають доступу до гаджетів чи Інтернету, держава, на законодавчому рівні не передбачила програму підтримки батькам у разі відсутності у них можливості щодо забезпечення дитини комп`ютерною технікою та підключенням до Інтернету для доступу до дистанційного навчання.

Разом з тим, суть адміністративного правопорушення, викладена в протоколі не відповідає встановленим в судовому засіданні обставинам справи, зокрема в провину ОСОБА_1 ставиться неналежне виконання батьківських обов`язків, внаслідок чого неповнолітній ОСОБА_2 не відвідував навчання з липня 2023 року, тоді як навчальний процес в освітніх закладах України розпочинається тільки у вересні.

В даному випадку, дії ОСОБА_1 , які полягають в невчасній оплаті за навчання її сина не можуть розцінюватись як неналежне виконання батьківських обов`язків, так як останньою були вжиті заходи для найшвидшого повернення сина до навчання.

З наявних доказів не вбачається об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема: в чому саме проявилась відсутність піклування про фізичний, моральний та духовний розвиток дитини, які саме обов`язки, передбачені ст. 150 СК України, не виконуються ОСОБА_1 .

З долученої до матеріалів справи характеристики слідує, що студент 3 курсу ОСОБА_2 за час навчання зарекомендував себе дисциплінованим студентом, пропусків навчальних закладів без поважної причини не допускав. Труднощів у навчанні немає. З викладачами коледжу ввічливий, тактовний.

Відтак, суд вважає, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, а саме неналежного виконання батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 184, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: