Справа №345/5497/23
Провадження № 3/345/1850/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2023 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, громадянина України,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, повторно, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 17.10.2023 о 23:14 год. в м. Калуш по пр. Л.Українки керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом направлення повістки про виклик до суду на його мобільний номер телефону, який зазначений ним у заяві на отримання судових повісток, повідомлень і викликів в електронній формі (а.с. 4). Водночас, судові повістки на 13.11.2023 та 23.11.2023 ОСОБА_1 було отримано, що підтверджується відповідними довідками (а.с. 17, 20), однак, будь-яких заяв чи клопотань до суду від нього не надходило.

Оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Отже, суд, враховуючи, що протокол відносно ОСОБА_1 складений 17.10.2023 у його присутності, а також те, що судові повістки на судові засідання, які були призначені на 13.11.2023 та 23.11.2023 були ним отримані, тобто він знав про наявність справи, однак, з того часу жодного разу не поцікавився провадженням відносно нього, тим самим має намір ухилятися від явки до суду, тому, зважаючи на обмежені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доводиться такими дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 588874 від 17.10.2023, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений та копію отримав, що підтверджується його підписом (а.с. 1);

- актом огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним щодо ОСОБА_1 , відповідно до якого у останнього були виявлені наступні ознаки наркотичного сп`яніння:поведінка, що не відповідає обстановці, бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду відмовився (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Калуську ЦРЛ, складеним щодо ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду відмовився (а.с. 3);

- розпискою від 17.10.2023 до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 588874, згідно з якою ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом та передає для керування автомобіль «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_3 , третій особі (а.с. 5);

- факт роз`яснення прав ОСОБА_1 підтверджується письмовою роздруківкою прав від 17.10.2023, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, з особистим підписом останнього про ознайомлення (а.с. 6);

- рапортом поліцейського СРПП Калуського РВП від 17.10.2023, згідно з яким останній доповів про те, що 17.10.2023 о 23:10 год. в м. Калуш по пр. Л.Українки, було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого були явні ознаки наркотичного сп`яніння, однак, водій відмовився їхати у медичний заклад для проходження огляду (а.с. 7);

- відеозаписами, які розміщені на лазерному диску, який долучений до матеріалів справи. Зокрема, на відеозаписі під назвою «Франківський» зафіксовано рух транспортного засобу марки «ВАЗ». На відеозаписі під назвою «Франківський (1)» зафіксовано, як за кермом автомобіля знаходиться ОСОБА_1 , у якого працівник поліції запитує, чи вживав він наркотичні засоби та чи готовий поїхати у лікарню на освідування, на що останній відповів, що нічого не вживав. При цьому, поліцейський вказує ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці. В подальшому працівники поліції повторно пропонують ОСОБА_1 проїхати у медичний заклад для проходження огляду, а також пояснюють, що відмова проходити огляд прирівнюється до відповідальності за ст. 130 КУпАП. Однак, ОСОБА_1 зазначає, що він не відмовляється, а просто не має зараз бажання їхати та вказує, що він їхав додому, а йому без причини кажуть проїхати на експертизу. Після чого, останній вказує, що зараз відмовляється їхати у медичний заклад. На відеозаписі під назвою «Франківський (2)» зафіксовано, як ОСОБА_1 говорить, що розуміє те, що відмова прирівнюється до ст. 130 КУпАП, після чого поліцейським йому було роз`яснено його права. На відеозаписі під назвою «Франківський (3)» зафіксовано процедуру оформлення справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с. 10);

- постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.08.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами на строк один рік (а.с. 11-13).

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

ОСОБА_1 поставлено у провину, що він, керуючи транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

При цьому, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП для настання адміністративної відповідальності не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як визначено в п 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, даючи оцінку дослідженим доказам, вважає встановленим, що працівники поліції, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та згаданої Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на визначення стану сп`яніння. З переглянутих у судовому засіданні відеозаписів встановлено, що працівники поліції діяли відповідно до вимог закону, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі та роз`яснили наслідки відмови від проходження такого огляду, а також його права.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, їхньої упередженості або будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи чи притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Водночас, досліджені судом відеозаписи мають достатньо високу інформативність, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, в достатній мірі відтворюють порядок подій, що дає суду можливість ретельно та уважно дослідити вищевказаний доказ у сукупності із іншими доказами по справі.

Отже, враховуючи, що відмова ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння та фіксація відмови від нього були проведені працівниками поліції з дотриманням процедури його проведення, керування транспортним засобом знайшло своє підтвердження, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, повторно, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу.

Обставин, які пом`якшують та які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особі, в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від огляду на стан наркотичного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - вихованню правопорушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вище викладеного, ст.ст. 7, 245, 130, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу (Отримувач: ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37951998, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN): UA0009001).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя: