Справа № 308/761/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 березня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотиристо) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80гривень судового збору.

Відповідно до постанови суду, - 03.01.2023 року о 11 год. 15 хв. у м. Ужгороді по вул. Єнківська, 25, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Шевролет Авео д.н.з. НОМЕР_1 , вчинив ДТП, після чого самовільно залишив місце пригоди, чим порушив правила п. 2.10 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.122-4 КпАП України.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова незаконна та необґрунтована, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції визнав його винним за ст.122-4 КУпАП без доказів, оскільки протоколи про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068945 та серії ААБ № 057570 від 03.01.2023 року ще не розглянуті і остаточного рішення ще немає. Звертає увагу, що суд повірив нечітким поясненням свідка ОСОБА_2 , який не міг пояснити, яким автомобілем на його думку керував ОСОБА_1 , що призвело до прийняття помилково та необґрунтованого рішення стосовно нього.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду від 02.03.2023 року зазначає, що останнім днем для подачі апеляційної скарги є 13.03.2023 року, а апеляційна скарга була подана ним 11.03.2023 року про що свідчить відмітка поштового штемпелю на конверті, тобто апеляційна скарга подана в межах строків визначених законом, тому просить його поновити.

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Ковач І.В. на розгляд справи не з`явилися. Клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Ковача І.В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068945 від 03.01.2023 року, протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП серії ААБ № 057570 від 03.01.2023 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03.01.2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , показами свідка ОСОБА_2 наданими в судовому засіданні, з яких слідує, що він з гр. ОСОБА_1 не знайомий. 03.01.2023 року він їхав із сторони вул. Капушанської в бік вулиці Єнківська в м. Ужгород перед ним рухався автомобіль червоного кольору Хюндай . Оскільки вказаний автомобіль рухався з маленькою швидкістю ОСОБА_2 подав йому звуковий сигнал і об`їхав цей автомобіль і продовжив рух. Водій вказаного автомобіля наздогнав його на вулиці Єнківська в м. Ужгород і зробив йому зауваження чому він подав йому звуковий сигнал. Водієм автомобіля червоного кольору був гр. ОСОБА_1 . Після чого гр. ОСОБА_1 сів в автомобіль і коли розвертався зачепив інший автомобіль марки Шкода, затим гр. ОСОБА_1 30 секунд посидів в автомобілі і покинув місце ДТП. ОСОБА_2 вказав, що чув удар, та викликав поліцію і дочекався її. Зазначив , що у нього з гр. ОСОБА_1 конфлікту не було, він був свідком ДТП за участі гр. ОСОБА_1 . В подальшому вказав, що помилився в марці автомобіля, гр. ОСОБА_1 був водієм автомобіля червоного кольору марки Шевроле. Також зазначив, що саме гр. ОСОБА_1 був водієм автомобіля червоного кольору марки Шевроле, який допустив зіткнення з іншим транспортним засобом і покинув місце ДТП.

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суд першої інстанції відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Так, статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Таким чином умовою відповідальності за порушення ст.122-4 КУпАП відповідальності підлягає особа, яка залишила місце ДТП після його вчинення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068945 від 03.01.2023 року, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 2.10 «а» ПДР, а саме те, що він, будучи причетним до ДТП, покинув місце пригоди.

Зазначений протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, та покликання на те, що свідок ОСОБА_4 заперечив можливість керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки в цей час вони були у нього вдома та вживали алкогольні напої, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_4 у своїх поясненнях вказав, що перебуває в дружніх стосунках з гр. ОСОБА_1 , а відтак є зацікавленим в результаті розгляду справи.

За матеріалами справи встановлено, що на водія ОСОБА_1 за обставинами дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03.01.2023 року по вул. Єнківська, 25 вм. Ужгороді, також складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 09.02.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Відомостей про оскарження зазначеної постанови матеріали справи не містять та до апеляційної скарги не долучено.

Таким чином, невизнання ОСОБА_1 вини у вчинені правопорушення за ст.122-4 КУпАП, апеляційний суд розцінює як позицію захисту від даного обвинувачення.

Всупереч тверджень апелянта, співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що матеріалами справи доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді першої інстанції немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага