Справа №461/8745/23
Провадження №3/461/3071/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мироненко Л. Д., при секретарі Курилюк А.І., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до відповідальності Борецького В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2023 року о 22 год. 49 хв. у м. Львів на вул. Торгова, 11, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat HX7007XH ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alkotest та від медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, що підтверджується висновком лікаря нарколога №002311 від 04.10.2023 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив.

Представник ОСОБА_1 адвокат Борецький В.В. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив. Зазначив, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції незаконно, а відтак останні не мали права проводити огляд водія на стан сп`яніння. Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення та направлення на медичний огляд складались без присутності свідків, що є порушенням вимог законодавства. Також, адвокат звертав увагу суду на те, що копія направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 вручено не було. Вказав, що лікар-нарколог в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою аналізатора «Драгер», а відтак останній був позбавлений можливості скористатись своїми правами щодо можливості здачі для дослідження біологічного матеріалу, зокрема крові або сечі. Вказав, що в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду ОСОБА_1 та йому такий не вручався. Окрім того, зазначив, що медична сестра, яка була присутня під час медичного огляду ОСОБА_1 та поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не можуть бути свідками, які засвідчують відмову від проходження огляду. Додатково зазначив, що на відео із нагрудних камер поліцейських зафіксовано, як ОСОБА_1 декілька разів зазначає, що готовий пройти медичний огляд та декілька разів наполягав на заборі крові для проведення відповідного дослідження, однак йому було відмовлено. Враховуючи вищенаведене, вказав, що оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не доведений, то провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П.1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дії ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Його вина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується даними які містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 569825 від 04 жовтня 2023 року;

-висновку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння № 002311 від 04 жовтня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду;

-направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 04 жовтня 2023 року;

-відеозаписах з нагрудних камер поліцейських на яких зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу, а також вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці правопорушення, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився. Після чого працівниками поліції було запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився. Однак, у медичному закладі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності фактично відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 було ознайомлено з результатом медичного огляду(відмова від огляду) та з протоколом про адміністративне правопорушення.

Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає доведеним невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п.2.5 ПДР України, якими водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин

На переконання суду, належними й допустимими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності.

При цьому, судом враховується те, що відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб.

Суд відкидає, як аргументи невинуватості, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника про недотримання працівниками поліції вимог ч.2 ст.266 КУпАП, оскільки під час відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не було залучено двох свідків, з огляду на наступне.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки надані суду матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксовано на технічні засоби відеозапису, які долучені до матеріалів справи, тому у працівників патрульної поліції не було підстав для фіксування факту його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

Аргументи сторони захисту про порушення порядку проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними оскільки у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Доводи сторони захисту, про те, що працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 не було надано направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду стан сп`яніння є безпідставними, оскільки відповідно до п. 2 розділу 2 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, що й було зроблено працівником поліції. При цьому, оскільки ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, такий огляд не проводився і відповідно не складався на міг бути складеним акт відповідного огляду.

Відтак, позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає спробою ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При цьому, судом враховується те, що керування в стані наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальність за керування в стані сп`яніння.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Повний текст постанови виготовлено 20 листопада 2023 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Мироненко