Справа №443/840/23
Провадження №3/443/347/23
ПОСТАНОВА

іменем України

15 травня 2023 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Стрийського РУП Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово непрацюючого

за ч. 1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 970850 від 05.05.2023 ОСОБА_1 , ухилився від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , 2009 року народження, яке проявилось в тому, що 26.04.2023 біля 10 год 00 хв в приміщенні школи остання поконфліктувала з ОСОБА_3 . Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що провів з донькою профілактичну бесіду, щоб вона не вступала з однокласниками в конфлікт.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання, навчання та створення необхідних умов життя.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 27.04.2023 остання просить прийняти міри до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за те, що вони систематично обзивають її дочку, її сина та її нецензурними словами, принижують її честь і гідність, чинять моральний та психологічний тиск та словесно погрожують /а.с.4/.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 05.05.2023, 26.04.2023 вона знаходилася на уроках в школі. Коли вона зайшла в клас, класний керівник запитала її чого вона ОСОБА_6 вимазала покривало, на що вона відповіла, що це не вона і хто б це міг бути їй невідомо /а.с.12/.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_5 від 05.05.2023, 26.04.2023 на шостому уроці, який проводила ОСОБА_7 , основи здоров`я, вони у класі почали дурачитися, а саме ОСОБА_8 почав дурачитися з ОСОБА_9 , після чого вона зробила їм зауваження, щоб вони заспокоїлися, а у відповідь ОСОБА_10 почав її ображати та кинув в неї качаном від яблука. Після чого, уроки закінчились і вони порозходились. На наступний день бабусю викликали в школу, а також була мама Підгайних. Тоді вона вибачилася і домовилася, що з ОСОБА_11 будуть ходити по черзі у школу, щоб не зустрічатися /а.с.13/.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_12 від 08.05.2023, 26.04.2023 на шостому уроці основи здоров`я почалася суперечка, де ОСОБА_8 зробив зауваження ОСОБА_13 , чого вона знімає на телефон, де ОСОБА_14 сказала, що вона не знімала /а.с.14/.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_15 від 09.05.2023, 26.04.2023 біля 10 год 00 хв вона прийшла в школу і виявила, що її крісло вимазане пастою, вона зробила фото і скинула мамі. Коли вона запитала ОСОБА_14 і ОСОБА_16 чи це зробили вони ті одразу почали її обзивати нецензурними словами, а напередодні ображали її маму. Практично кожного дня у них виникали різні конфліктні ситуації. Тому в школі вони договорилися ходити по черзі /а.с.15/.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_17 від 08.05.2023, останній пояснив, що у їхньому класі навчається ОСОБА_13 , яка завжди налаштовує весь клас проти когось одного хто їй не сподобається. Його сестра колись дружила з ОСОБА_13 , а від того часу, як вони посварилися почалися конфлікти в класі. Остання завжди поводить себе не контрольовано. 26.04.2023 на шостому уроці він зробив зауваження ОСОБА_13 , щоб вона не знімала на телефон /а.с.16/.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_18 від 08.05.2023, 26.04.2023 на шостому уроці її покликали у кабінет заступників директора, оскільки мав місце конфлікт між дітьми та батьками ОСОБА_19 і ОСОБА_20 . ОСОБА_13 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 навчаються у 7-Б класі та є конфліктними ученицями, часто порушують дисципліну як на уроках, так і на перервах /а.с.17/.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_23 від 08.05.2023, останній пояснив, що того дня, як ОСОБА_13 ображала матір ОСОБА_24 та ОСОБА_25 його не було у школі, він тільки чув це від своїх однокласників /а.с.18/.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП. Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

При складанні протоколу про адміністративні правопорушення не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків що стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей; незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей полягає у бездіяльності, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно і у неповному обсязі. Таке ухилення може бути у формі бездіяльності, пов`язаної із незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016).

В протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ № 970850 від 05.05.2023 зазначено, що малолітня ОСОБА_2 , 2009 року народження, батьком якої є ОСОБА_1 , 26.04.2023 біля 10 год 00 хв в приміщенні школи поконфліктувала з ОСОБА_11 , що було кваліфіковано працівниками поліції, як невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 184 КУпАП, однак не зазначено які саме його дії чи бездіяльність могли стати результатом такого невиконання батьківських обов`язків за умови перебування дитини на території навчального закладу.

В протоколі серії ВАБ № 970850 від 05.05.2023 не розкрито суті конфлікту та поведінки всіх учасників конфлікту, а також наслідки за результатами конфлікту, що позбавляє суддю можливості встановити чи наявний в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП, а також протокол не зазначає у який спосіб ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

Так, ухиленням від виконання батьківських обов`язків вважається не будь-яка дія, невиконанням батьківських обов`язків вважаються конкретні дії, передбачені чинним законодавством, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відтак, будь-яких доказів саме про ухилення від виконання обов`язків по вихованню малолітньої дитини або про не забезпечення умов для виховання в судовому засіданні не здобуто.

Суддя не уповноважений здійснювати збір доказів на підтвердження обґрунтованості пред`явленого обвинувачення. Суд керується принципом презумпції невинуватості.

За вказаних обставин, суддя позбавлений можливості притягнути особу, щодо якої складено протокол до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, у протоколі про адміністративне правопорушення фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про винуватість особи поза розумним сумнівом, тобто не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 184 КУпАП, провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко