Номер провадження: 33/813/698/23
Номер справи місцевого суду: 523/3786/23
Головуючий у першій інстанції Шурупов В. В.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Бойко В.В.,

захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Мазур Наталі Сергіївни на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 17 березня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Оскаржуваною постановою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн. Зобов`язано ОСОБА_2 здати посвідчення водія до УПП в Одеській області ДПП та попереджено, що у разі ухилення від здачі посвідчення водія, яке посвідчує його право на керування транспортними засобами, строк позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік обчислювати з дня здачі або вилучення посвідчення водія уповноваженими працівниками Національної поліції України (а.с.9-10).

За постановою суду та протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №360795 від 28.01.2023, водій ОСОБА_2 28 січня 2023 року о 21:40 год. за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Сахарова, буд.38 керував транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager 7510 ARLM-0433, результат позитивний 1,97‰. Проводилась відеофіксація на нагрудний відеореєстратор 474166 та 471078.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник Мазур Н.С.звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 17 березня 2023 року та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисник Мазур Н.С. зазначила, що справа була розглянута у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, яка належним чином не була повідомлена про слухання справи. Копію постанови суду отримано лише 30.03.3023 року.

В обґрунтування вимог про скасування постанови та закриття провадження по справі захисник в апеляційній скарзі зазначила, що:

- протокол про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, обставинам справи та вимогам ст.ст.130, 266 КУпАП, постанови КМУ №1103 від 17.12.2008, Наказу МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015;

- працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_2 та відсутні докази факту порушення положень ПДР, які давали б право працівникам поліції здійснювати законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 ;

- алкотестер надано ОСОБА_2 вже з використаним мундштуком, тому не зрозуміло яка людина до цього використовувала його і в якому стані вона була. ОСОБА_2 висловив поліцейським свої заперечення щодо несправності алкотестера;

- складання протоколу відбулось з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки: не були залучені свідки під час проведення огляду; не надано можливості водію надати свої письмові пояснення в протоколі; не роз`яснили суть правопорушення та права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України; не відсторонили від керування; акт огляду не містить дату складання, інформацію щодо технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд, підписи та інформацію про свідків;

- в матеріалах справи відсутні будь-які документи на технічний пристрій алкотестер;

- особа, що притягується до адміністративної відповідальності не була належним чином сповіщена про слухання справи, чим порушено її право щодо належного захисту своїх прав та інтересів в суді (а.с.16-20).

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Мазур Н.С. підтримала клопотання про поновлення строку, доводи та вимоги апеляційної скарги.

З метою встановлення права на справедливий суд, забезпечення завдання КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, дотримання принципу здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити клопотання захисника Мазур Н.С., поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з огляду на таке.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції справа призначена до розгляду на 17.03.2023 о 11:30 год, про що складено судову повістку на ім`я ОСОБА_2 , яка не вручена останньому з причин неналежного фінансування судової системи та відсутності поштових марок для відправки, про що зазначено у постанові суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції 17.03.2023 року у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

На аркуші справи 11 міститься супровідний лист про направлення копії постанови особі, що притягується до адміністративної відповідальності. Доказів отримання вказаної кореспонденції в матеріалах справи немає.

23.03.2023 захисник Мазур Н.С. звернулась до суду з клопотанням про ознайомлення та зняття копій з матеріалів справи (а.с.12). Копію постанови суду отримано захисником 30.03.2023 року (а.с.12).

10.04.2023 року захисник Мазур Н.С. звернулась до суду з апеляційною скаргою, тобто в межах десятиденного строку з дня отримання копії оскаржуваного судового рішення (а.с.16-20).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку захиснику Мазур Н.С. в інтересах ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови та забезпечення останньому права на доступ до правосуддя.

Відносно доводів апелянта щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення апеляційний суд не може погодитись з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: керування в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 360795 від 28.01.2023, яким зафіксовано, що водій ОСОБА_2 28 січня 2023 року о 21:40 год. за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Сахарова, буд.38 керував транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager 7510 ARLM-0433, результат позитивний 1,97‰. Проводилась відеофіксація на нагрудний відеореєстратор 474166 та 471078.Вказаний протокол підписаний ОСОБА_2 та в графі «Пояснення по суті порушення» зазначено ним: «не згоден», проставлений підпис (а.с.2);

- відеозаписами нагрудних камер поліцейських 474166, 471078, якими зафіксовано, що 28.01.2023 о 21:40 год по вул.Ак.Сахарова, буд.38 у м.Одесі працівником поліції зупинено автомобіль «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .Працівниками поліції повідомлена причина зупинки перетин подвійної суцільної смуги, на що водій повідомив, що не бачив смугу. Працівники поліції, враховуючи, що дорога вкрита снігом і смугу не видно, повідомили, що штрафувати водія не будуть. Під час спілкування працівниками поліції виявлено, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння, з огляду на що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Drager, на що водій погодився. За результатами тесту на газоаналізаторі «Драгер» встановлено у водія 1,97‰ алкоголю, що підтверджується роздруківкою газоаналізатора (а.с.6);

- роздруківкою результатів освідування за допомогою алкотестера «Драгер», відповідно до якої результат складає 1,97 ‰, яка підписана ОСОБА_2 (а.с.3,4);

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкції).

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_2 . Долучені відеозаписи повністю відображають події, які відбулися 28.01.2023 та є належним доказом у справі.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури медичного огляду є необґрунтованими.

Так, захисник посилається на те, що алкотестер надано ОСОБА_2 вже з використаним мундштуком, тому не зрозуміло яка людина до цього використовувала його і в якому стані вона була. Вказувала, що ОСОБА_2 висловив поліцейським свої заперечення щодо несправності алкотестера.

Вказані доводи спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, зокрема з бодікамери № 474166 05:18-05:25 хв. та з бодікамери № 471078 53:05 -53:15 хв., з яких вбачається, що працівник поліції в присутності ОСОБА_2 відкрив новий та герметично запакований мундштук, після цього поліцейським було зроблено контрольний забір повітря, який показав нульовий показник, роз`яснено водію порядок проходження огляду, озвучено допустиму норму і після цього проведено процедуру освідування. Більше того, з тесту №1169 Drager ALCOTEST 7510 ARLM-0433, вбачається, що було проведено контрольний тест і у графі «результат перевірки чистоти» зазначено «0,00‰», що свідчить про те, що на мундштуку були відсутні будь-які сліди алкоголю (а.с.3,4).

Під час огляду за допомогою технічного приладу «Drager» ОСОБА_2 своїх заперечень проти умов експлуатації зазначеного приладу, не висловлював. Також при складанні протоколу зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду ОСОБА_2 не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не звертався, а тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що працівниками поліції були допущені порушення при використанні мундштука для відбору проб дихання є необґрунтованими та спростовуються наявними доказами.

Крім того, ОСОБА_2 було роз`яснено, що у разі незгоди з результатами приладу Драгер, можна проїхати до медустанови для проведення огляду на стан сп`яніння. На відео зафіксовано, що водій погодився з результатами огляду на приладі Драгер (бодікамера 474166 46:15 хв) та не виявив бажання їхати до медустанови.

Доводи захисника щодо складання протоколу з грубим порушенням чинного законодавства також не знайшли свого підтвердження.

Зокрема, доводи щодо незалучення свідків під час огляду не приймаються до уваги суду, оскільки приписи ст.266 КУпАП вимагають залучення свідків лише в разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису. В даному випадку події, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовані за допомогою технічного засобу (БК 474166 та 471078), матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак залучення двох свідків при проходженні ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння не вимагалось.

При цьому, слід зазначити, що КУпАП має вищу силу, аніж Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому поліцейські мали альтернативне право фіксувати подію на камеру або за відсутності такої залучати свідків.

Доводи апелянта щодо ненадання можливості водію надати свої письмові пояснення в протоколі спростовуються відеозаписами та протоколом про адміністративне правопорушення, в якому в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено особисто ОСОБА_2 : «незгоден» та проставлений підпис (а.с.2).

Посилання захисника, що поліцейські не роз`яснили суть правопорушення та права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України також спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, у протоколі, складеному відносно ОСОБА_2 ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено: "Г-ну ОСОБА_2 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП», про що ОСОБА_2 розписався без будь-яких застережень та зауважень (а.с.2).

Крім того з відеозаписів встановлено, що працівники поліції повідомили водію причину зупинки (перетин подвійної суцільної смуги) та, виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на місці зупинки, на що водій погодився, неодноразово намагався пройти та після того як пройшов, погодився з результатами огляду.

Вказаний відеозапис є належним доказом, оскільки на ньому чітко зафіксований факт проходження огляду на стан сп`яніння та встановлення факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, і вказані обставини останнім у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що на відео не видно перетин ОСОБА_2 подвійної смуги, що свідчить про безпідставність його зупинки та як наслідок, на думку захисника, визнання протоколу про адміністративне правопорушення та інших дій працівників поліції незаконними, не спростовують обґрунтованості висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується наявними у справі належними та допустимими доказами.

Доводи апелянта про не відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, що, на думку апелянта, свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП, є необґрунтованими. З наявних відеозаписів встановлено, що автомобіль припарковано у дворі та, як зазначено в апеляційній скарзі, зупинка відбулась у дворі будинку, де проживав ОСОБА_2 з дружиною на орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, вказані доводине спростовують висновку суду першої інстанції про наявність складу та доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду.

Доводи апелянта щодо невідповідності акту огляду не мають правового значення з огляду на таке. Вказані обставини не можуть свідчити про порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення його результатів, адже, ОСОБА_2 не заперечував результатів проведеного на місці зупинки огляду на стан сп`яніння, а тому й не направлявся на проходження огляду до медичного закладу, що повністю узгоджується з вимогами Інструкції.

Доводи апеляційної скарги щодо не долучення документів на технічний прилад «Драгер» не заслуговують на увагу.

Так, Наказ МВС України та МОЗ України за №400/66, на який посилається захисник, втратив свою чинність з листопада 2015 року.

У п.5 розділу 2 наказу МВС України та МОЗ України № від 09.11.2015 року за № 1452/735 встановлено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З наявних відеозаписів встановлено, що ОСОБА_2 не висловлював не згоду з результатом пройденого тесту, не заявляв вимогу про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку, відтак слід констатувати, що дані про рівень алкоголю є такими, що отримані в установленому законом порядку, є об`єктивними та відповідають фактичним обставинам.

Крім того, враховано, що згідно з Наказом Мінекономрозвитку України №1747 від 13.10.2016 року «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається також становить 1 рік.

Останнє калібрування спеціального технічного засобу, з використанням якого проводився 28.01.2023 року огляд ОСОБА_2 проведено 27.06.2022 року, що підтверджується даними з його роздрукованого показника, тобто до закінчення терміну повторної повірки та калібрування приладу Драгер «Алкотест 7510», то підстави вважати результати огляду недійсними відсутні.

Отже, процедура огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння була проведена з дотриманням положень ст. 266 КупАП, а також вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства хорони здоров`я № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Слід відмітити й те, що ОСОБА_2 , підписуючи протокол про адміністративне правопорушення та роздруківку технічного приладу з результатами огляду, будь-яких зауважень чи заперечень щодо суті інкримінованого йому правопорушення, дій працівників поліції, процедури проходження огляду на стан сп`яніння не висловив, що не дає підстав вважати, що працівниками поліції якимось чином при проведенні огляду на стан сп`яніння було порушено вимоги чинного законодавства. На відео на запитання поліцейського: «Чи погоджуєтесь Ви з результатами Драгера?» водій ОСОБА_2 відповів: «Так» (відео з БК 474166 - 46:15 хв), його дружина: «Ні», а в протоколі ОСОБА_2 написав: «Не згоден» без пояснень з чим саме та чому (а.с.2).

Доводи апелянта про порушення права ОСОБА_2 на захист в суді першої інстанції через неналежне сповіщення не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Судом першої інстанції з метою належного сповіщення ОСОБА_2 на 17.03.2023 року о 11:30 год вживались заходи шляхом направлення судової повістки на адресу останнього, зазначену в протоколі: АДРЕСА_2 (а.с.8). Однак, у зв`язку з відсутністю марок із-за неналежного фінансування судової системи, поштова кореспонденція не вручена адресату.

Отже, судом першої інстанції вживались заходи з метою сповіщення ОСОБА_2 про призначене судове засідання за адресою, вказаною у протоколі. Однак, з апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 мешкає в орендованій квартирі в м.Одесі, адресу якої суду першої інстанції відомо не було.

ОСОБА_2 не повідомив працівникам поліції адресу свого проживання в м.Одесі та засоби телефонного зв`язку, тому вони не зазначені в протоколі.

Разом з цим, у протоколі ОСОБА_2 повідомлено про розгляд справи в Суворовському районному суді м.Одеси 28.02.2023 року о 10.00 годин, про що водій розписався (а.с.2).

Будучі обізнаним про розгляд справи в Суворовському районному суді м.Одеси 28.02.2023 року, ОСОБА_2 до вказаної дати до суду із заявами та клопотаннями не звертався, не повідомляв суду про адресу свого мешкання та засоби телефонного звязку з ним.

Посилання захисника на звернення ОСОБА_2 до суду 28.02.2023 року суд визнає непереконливими та такими, що не підтверджені доказами. Матеріали справи не містять клопотань чи письмових пояснень від ОСОБА_2 .

Захисник Мазур Н.С. звернулась до суду із заявою про ознайомлення та зняття копій з матеріалів справи лише 23.03.2023, зазначивши, що ОСОБА_2 17.03.3023 стало відомо про перебування справи в суді (а.с.12).

З врахуванням вищевикладеного, доводи апелянта про порушення судом права ОСОБА_2 на участь у розгляді справи в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки останній розумів, що його виклик до суду буде здійснюватися саме за даними, які він вказав при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та у разі зміни адреси проживання або наявності номеру мобільного телефону зобов`язаний був повідомити суд.

Суд звертає увагу апелянта, що загальновідомим є той факт, що суди як Одеського регіону, так й інших регіонів країни, наразі у період воєнного стану, позбавлені можливості направлення судових повісток та повідомлень на поштові адреси учасникам справ, у зв`язку із недостатнім забезпеченням судів знаками поштового обігу, а тому виклики учасників справи здійснюються шляхом наявних можливостей, зокрема направлення смс-повідомлень, викликів на електронні адреси учасників та телефонограм.

З урахуванням відсутності в матеріалах справи відомих номерів засобів телефонного звязку, адреси електронної пошти, виклик за вказаною в протоколі адресою, фактично є єдиним можливим засобом виклику особи.

Апеляційний суд звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було забезпечено ОСОБА_2 можливість реалізації права на доступ до правосуддя, а тому доводи скарги про порушення його прав в місцевому суді, апеляційний суд визнає неспроможними.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_2 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду

постановив:

Клопотання захисника Мазур Наталі Сергіївни задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Мазур Наталі Сергіївни залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 17 березня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко