ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника- адвоката Логінова Д.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 17 серпня 2021 року , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, працюючого молодшим інспектором відділення охорони адмінбудинків центру забезпечення ГУ НП в Харківській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривень.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , який прийнятий на службу в поліцію та призначений на посаду молодшого інспектора відділення охорони адмінбудинків центру забезпечення ГУНП у Харківській області, будучи суб`єктом, а якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічну) за 2020 рік. Відповідно до наказу ГУ НП в Харківській області від 01.03.2021 №116 о/с ОСОБА_1 з 01.03.2021 року прийнято на службу в поліцію та призначено на посаду молодшого інспектора відділення охорони адмінбудинків центру забезпечення ГУ НП в Харківській області присвоєно спеціальне звання рядовий поліції.

ОСОБА_1 09.03.2021 прийняв Присягу працівника Національної поліції України, та будучи молодшим інспектором відділення охорони адмінбудинків центру забезпечення ГУ НП в Харківській області, є суб`єктом декларування, згідно з підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1700-VII є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та згідно абзацу 15 частини 1 статті 1 цього ж Закону є суб`єктом декларування, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, а саме 04.04.2021 року о 23.23 год., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі адвокат Логінов Д.В. просить скасувати постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 17 серпня 2021 року

та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що умислу на вчинення адміністративного правопорушення у ОСОБА_1 не було, оскільки останній з технічних причин помилково обрав інший тип декларації та замість «щорічної» 19.02.2021 подав декларацію «кандидата на посаду» , про що повідомив листом НАЗК з особистого кабінету. Та лише 04.04.2021 через технічні несправності власного комп`ютера , який знаходився у ремонті, подав декларацію зазначивши тип - «щорічна», тобто пропустив строк подачі декларації з поважних причин.

Посилається на втрату чинності окремих положень Закону №1700, що стосуються повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції в частині контрольних функцій виконавчої влади, які Конституційний Суд України визнав неконституційними, що скасовують відповідальність ОСОБА_1 .

До початку апеляційного розгляду адвокат Логінов Д.В. подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Учасники по справі, будучи належним чином повідомленими про дату і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, згідно клопотання надісланого на електронну адресу Полтавського апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат Логінов Д.В. прохали здійснити апеляційний розгляд справи за їх відсутності, з урахуванням клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги, наведені вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 10 липня 2021 року №28/21, згідно з даними якого ОСОБА_1 , будучи молодшим інспектором відділення охорони адмінбудинків центру забезпечення ГУ НП в Харківській області, є суб`єктом декларування, згідно з підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1700-VII є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та згідно абзацу 15 частини 1 статті 1 цього ж Закону є суб`єктом декларування, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, а саме 04.04.2021 року о 23.23 год., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Частина 1 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Відповідно до ч. 1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», - нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерства юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Викладені у протоколі обставини стверджуються долученими до матеріалів справи доказами, а саме повідомленням від 15.04.2021, витягом з наказу від 01.03.2021 №116 о/с, згідно з яким ОСОБА_2 прийнято на службу в поліцію та призначено на посаду молодшого інспектора відділення охорони адмінбудинків центру забезпечення ГУНП в Харківській області присвоєно спеціальне звання рядовий поліції, копією присяги, копією пам`ятки-ознайомлення, з якою Прєсс ознайомлений, як і ознайомлений під підпис із Законом України «Про запобігання корупції», витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно з яким ОСОБА_1 подав декларацію за 2020 рік лише 04.04.2021 о 23.23 годині, тобто несвоєчасно.

На переконання апеляційного суду, наведені вище докази, що досліджені та перевірені судом, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, адже останній, будучи проінформованим про наслідки несвоєчасного подання без поважних причин декларації, передбачав можливість настання негативних наслідків та байдуже поставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання, та такі висновки узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частина 2 статті 38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2 років з дня його вчинення.

Матеріалами провадження встановлено, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 04 квітня 2021 року, тобто день несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, а датою виявлення адміністративного правопорушення є день складання уповноваженою законом особою протоколу про адміністративне правопорушення №215, а саме 10.07.2021 року.

Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки строк, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП не сплив.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення апеляційний суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Водночас, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, суддя суду першої інстанції не в повній мірі урахував дані особи-правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, характер та обставини правопорушення, а також ураховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, хоч із запізненням, однак ОСОБА_1 подав декларацію, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, що, на думку апеляційного суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та провадження у справі закрити.

На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає до скасування із закриттям провадження у справі за ч.1 ст.172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Логінова Д.В. задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 17 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за малозначністю та оголосити йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко