Провадження № 33/4808/737/23
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., за участю ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника Душенко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 28 вересня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі за ч.1 ст.173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу, 01.08.2023 року о 15 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила відносно колишнього чоловіка домашнє насильство економічного характеру, а саме забрала його особисті речі та замінила замок у спільній квартирі, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Суд мотивував своє рішення тим, що суду не надано доказів, що ОСОБА_1 вчинила умисні дії з метою заподіяти потерпілому моральну шкоду чи шкоду психічному та фізичному здоров`ю. Також, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_3 вчинила відносно потерпілого насильство економічного характеру.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 вказує на те, що постанова суду незаконна, необґрунтована та винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Зазначає, що ОСОБА_1 , через триваючий конфлікт між ними, з метою виселення з придбаної ним квартири, яка була оформлена на їх спільну неповнолітню дитину, без його дозволу зібрала його особисті речі та винесла з квартири. Після цього, вона змінила замки, чим позбавила його житла, яким він після розлучення постійно користувався. Зазначеними діями вона вчинила домашнє насильство економічного характеру.

Враховуючи наведене, просить постанову суду скасувати та визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та притягнути до відповідальності.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу, а ОСОБА_1 заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи справу та приймаючи рішення про недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин, наведених в протоколі, суд першої інстанції не дав належну оцінку всім обставинам та дійшов помилкових висновків.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в минулому були подружжям. На момент вчинення правопорушення розлучені. Після розлучення ОСОБА_2 проживає окремо в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка була придбана ними спільно у шлюбі та зареєстрована на їх спільну неповнолітню дитину. 01.08.2023 року о 15 год. 00 хв., коли ОСОБА_2 був відсутній в зазначеній квартирі, туди прийшла ОСОБА_1 , яка з метою виселити потерпілого, зібрала його особисті речі, винесла з кварти та поміняла замки на вхідній двері. Речі потерпілого вона поштою відправила за адресою його колишнього проживання. Свої дії вона вчинила через те, що хотіла здати квартиру в оренду та погасити борги за комунальні послуги, які виникли внаслідок дій потерпілого.

Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Також, зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Як пояснив апеляційному суду ОСОБА_2 , зазначену квартиру за адресою: АДРЕСА_2 він придбав під час шлюбу та оформив на їх спільну з Воробйовою дитину. Після розлучення з ОСОБА_1 вони узгодили, що він там буде проживати.

Наведені обставини вказують, що зазначена квартира на момент події була постійним житлом ОСОБА_2 , де він зберігав свої речі.

Такі обставини не спростовувала і ОСОБА_1 . Проте, вона вважала свої дії законними, оскільки ОСОБА_2 допустив утворення боргів за комунальні послуги, що в подальшому може поставити її в скрутне матеріальне становище.

Вирішуючи питання, чи містять зазначені дії ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, апеляційний суд виходить з приписів діючого законодавства, яке регулює відповідні правовідносини.

Згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство в сім`ї - умисне позбавлення одним членом сім`ї іншого члена сім`ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров`я.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , замінивши замки на вхідній двері квартири, позбавила потерпілого житла та проти його волі перемістила (розпорядилася) його особисті речі за межі квартири, її дії мають всі ознаки економічного насильства. В результаті таких дій потерпілий опинився в уразливому стані, змушений влаштовувати своє життя підшукуючи нове житло, розшукуючи свої речі, що вимагає додаткових матеріальних витрат.

Такі дії безумовно могли завдати шкоду психічному здоров`ю потерпілого, оскільки істотно порушують його речові права, а також право на житло яке гарантоване Конституцією України.

Проте, суд першої інстанції не врахував наведених обставин та безпідставно дійшов висновку, що обставини викладені в протоколі не містять складу адміністративного правопорушення та не підтверджені доказами.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що обвинувачення викладене в протоколі, окрім іншого, має містити викладення обставин про заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, якщо така шкода була заподіяна. Якщо ж такий факт не встановлено, він не зазначається в протоколі. У такому випадку питання, чи могли протиправні дії правопорушника завдати шкоду психічному здоров`ю потерпілого, має вирішувати суд. Відсутність такої обставини в протоколі не вказує на неконкретність обвинувачення та не виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Враховуючи, що на момент апеляційного розгляду строки накладення адміністративного стягнення закінчились, відповідно до вимог ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 28 вересня 2023 року - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт