БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1093/23 Провадження № 3/497/573/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2023 року суддя Болградського районного суду Одеської області Висоцький Сергій Олександрович , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шабо Одеської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії № НОМЕР_1 виданий 17.11.2022 року органом 5118, РНОКПП НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

18.05.2023 року о 23:00 годині, в районі прикордонного знаку №0759/07, на відстані близько 100 метрів від лінії державного кордону, на напрямку Виноградівка (Україна) Мирне (РМ), прикордонним нарядом "прикордонний патруль" було виявлено та затримано одну особу, громадянина України ОСОБА_1 , який незаконно, поза пунктом пропуску у пішому порядку намагався перетнути державний кордон України в бік Республіки Молдови, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, що було вчинено повторно.

За даним фактом помічником начальника ВПС з АЮД - начальником групи лейтенантом ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю. Пояснив, що він намагався перетнути державний кордон через те, що на території держави України розпочалася війна.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.ст.251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України» перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

На підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Винуватість особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 , підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №298652 від 19.05.2023 року;

-рапортами інспекторів прикордонної служби;

-особистими письмовими поясненнями ОСОБА_1 та наданими в суді.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №298652 від 19.05.2023 року зазначено про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП постановою суду від 18.05.2023 року, однак суд зазначає, що ця постанова не набрала законної сили, що унеможливлює застосування кваліфікаційної ознаки повторності.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Суд не має повноважень самостійно збирати докази по справі.

Відповідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові ВС КАС від 21.08.2019 року по справі за №215/5304/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за умови повного з`ясування усіх обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення та виявлення причин, що спричинили його вчинення. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності не достатньо лише встановлення факту вчинення нею порушення, оскільки застосування передбачених нормами КУпАП заходів впливу, можливе лише за умови відсутності обставин, визначених статтями 17, 247 КУпАП та у разі, якщо вина особи повністю, доведена належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.07.2020р. у справі №177/525/17 зазначив, що сам факт визнання особою вини у порушенні, не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП є невірною та його дії слід перекваліфікувати із ч. 2 ст. 204-1 КУпАП на ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою - спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст. 204-1 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень. Накладення стягнення на правопорушника у вигляді адміністративного арешту, не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536.80 гривень.

Керуючись ст. ст. 9-11, 27, 33-35, 40-1, 204-1, 221, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400.00 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536.80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом .

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: С.О.Висоцький