БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/603/23
Провадження № 3/497/301/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2023 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Ільєва Д.Д.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

його захисника адвоката Сахарової Н.М.,

та його законних представників батьків: ОСОБА_2 і ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 15.03.2023 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Дмитрівка Болградського району Одеської області, зі слів не працює, є учнем 11-го класу Дмитрівської школи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особу встановлено за паспортом № НОМЕР_1 , що виданий 26.12.2019р., органом 5129, РНОКПП НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

18.03.2023 року поліцейським СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№128521, згідно якого в цей день о 21:34 годині гр. ОСОБА_1 у с.Дмитрівка Болградського району Одеської області на вул.М.Марангоза керував автомобілем TOYOTA RAV з д.р.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду у медичному закладі в установленому законом порядку та від перевірки приладом "Драгер" відмовився, до протоколу додано цифровий носій з відеофіксацією подій та обставин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, заперечуючи факт керування ним автомобілем після вживання алкоголю, пояснивши що, він в той день 18.03.2023р. надав працівникам поліції такі пояснення під відеозапис, оскільки злякався їх, та, оскільки працівники поліції не дозволили йому зателефонувати батькові. Насправді алкоголь він не вживав, а автомобіль належить його батькові, який йому дозволив взяти його ввечері для того, щоби поїхати покататися та зустрітися з друзями в центрі села, - як винагороду за те, що він, ОСОБА_1 , допомагав батькові прибирати цілий день на подвір`ї.

ОСОБА_2 батько ОСОБА_1 підтвердив у судовому засіданні пояснення сина, пояснивши суду, що він сам та його син не вживають алкоголь взагалі; він дійсно дозволив сину взяти автомобіль в той вечір покататися, нічого протиправного не бачить в тому, що син не має посвідчення водія і є неповнолітнім, та стверджував, що сину довіряє і впевнений, що той керує транспортним засобом з дотриманням ПДР, обережно.

ОСОБА_2 мати неповнолітнього ОСОБА_1 надала суду пояснення, аналогічні поясненням чоловіка ОСОБА_2 , також не вбачаючи протиправності в діях сина і чоловіка, вважаючи, що нічого протиправного немає в тому, що син, не маючи посвідчення водія і будучи неповнолітнім трохи покатався на батьковому автомобілі селом ввечері без присутності дорослого, коли рух транспортних засобів майже відсутній, вона переконана, що її син не вживав алкоголь в той вечір 18.03.2023р., - оскільки він взагалі його не вживає.

Захисник адвокат Сахарова Н.М. заперечувала наявність належних і допустимих доказів на підтвердження правопорушення факту керування ОСОБА_1 ввечері 18.03.2023р. автомобілем TOYOTA RAV, який належить його батькові, з ознаками алкогольного сп`яніння та щодо підтвердження відмови його від медичного огляду на предмет перебування у такому стані, зазначивши що працівники поліції порушили право дитини бути допитаним у присутності батька, не роз`яснили дитині права і обов`язки, а той факт, що вони відпустили дитину після розмови і фіксації розмови на відеокамеру знову сісти за кермо, тим більш, вважаючи, що дитина перебуває у стані алкогольного сп`яніння, і навіть не склавши протокол та не вручивши його особі, щодо якої його склали, а також не передавши керування автомобілем "РАФ" іншій особі, підтверджує наявність чисельних порушень в діях працівників поліції і свідчить про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, йому не було запропоновано належним чином пройти обстеження, і він нічого не порушив, адже, як на відео чітко видно протягом всієї фіксації пересування патрульного автомобіля вулицями села і здійснення поліцейськими в цей час відеофіксації свого патрулювання жодного автомобіля на вулицях села не вбачається. Просисть допитати в якості свідка ОСОБА_3 , яка була під час цих подій в тому ж автомобілі поряд зі ОСОБА_1 в якості пасажира.

Свідок ОСОБА_3 , якій на момент допиту у суді виповнилося 18 років, будучи попередженою судом про кримінальну відповідальність за надання суду неправдивих свідчень, пояснила суду під присягою, що вона дійсно разом зі ОСОБА_1 в той день 18.03.2023р. перебувала в салоні автомобіля ОСОБА_1 в якості пасажира, оскільки ОСОБА_1 заїхав за нею додому на цьому автомобілі для того, щоби поїхати до центру села відпочити разом з друзями, поспілкуватися. Вона розуміла, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія, оскільки є учнем 11-го класу, але довіряла йому, бачила, що він водить автомобіль добре. Вона в той вечір вперше поїхала зі ОСОБА_1 . Вони їхали обережно, нічого не порушуючи, тому не було зрозуміло, чому їх зупинили працівники поліції, але розмову ОСОБА_1 з ними вона не чула, оскільки ОСОБА_1 відразу після зупинки вийшов зі свого автомобіля і вся розмова відбувалася на достатній відстані від неї, а потім в автомобілі працівників поліції. Після недовгої розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції в патрульному автомобілі, ОСОБА_1 повернувся, і продовжив керувати своїм автомобілем, та вони повернулися і поїхали додому. Вона переконана, що від ОСОБА_1 не було запаху алкоголю.

На відеодоказі у відеофайлі, що міститься на цифровому носії (DVD-диску), який доданий до матеріалів з вищезазначеним протоколом і який був досліджений судом в ході судового засідання, яке фіксувалося за правилами ст.27ч.5 КПК України за аналогією Закону, - вбачається, що працівники поліції, зупинивши ОСОБА_1 , який керував автомобілем, чемно з ним розмовляють, ставлять питання, у тому числі з приводу згоди пройти тестування приладом "Драгер" або проїхати на медичний огляд, на що ОСОБА_1 повідомив, що відмовляється пройти перевірку приладом "Драгер" або їхати до Болградської ЦРЛ, бо не вважає, що в цьому є сенс, оскільки не заперечує факту вживання пива безпосередньо перед керуванням автомобілем.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , його захисника, його батьків: ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що в що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130ч.1 КУпАП за кваліфікаційними ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки його вина у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується: відомостями, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, ДВД-диском з відеозаписом правопорушення, а кваліфікація його дій за ч.1 цієї статті підтверджується довідкою начальника Болградського РВП ГУНП в Одеській області про те, що ОСОБА_1 протягом року за ст.130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія не отримував, іншими матеріалами справи, що були досліджені судом.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, суд до уваги взяти не може, оскільки відеодоказ та надані суду матеріали і досліджені судом докази зафіксували інше правопорушення відмову його, ОСОБА_1 , що керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а його пояснення суд розцінює як спосіб реалізації ним свого права на захист, - які надані з метою уникнення відповідальності, оскільки факт правопорушення підтверджується належними і допустимими доказами відофайлом, на якому чітко зафіксоване, що ОСОБА_1 працівники поліції чемно пояснили його обов`язок, як особи, що керувала транспортним засобом, пройти такий огляд, але він відмовляється від цього. Крім того, на відеодоказу зафіксовано, як ОСОБА_1 намагається закрити рукою об`єктив відеокамери під час фіксації правопорушення, що зовсім не свідчить про його лякливість, як він і його захисник і законні представники стверджували у судовому засіданні, а, навпаки, побічно може свідчити про намагання "домовитися" з працівниками поліції про нескладання протоколу, тим більше, на запитання поліцейського він спочатку заперечував факт керування ним автомобілем, що також свідчить про намагання уникнути відповідальності, а тому його зізнання на відеодоказі в тому, що він вживав алкогольні напої перед тим, як в той вечір сісти за кермо суд розцінює як правдиві і відповідальні.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст.13 КУпАП, в разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Не вбачається підстав для застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.13 КУпАП заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу, з огляду на характер вчиненого ним, а тому він підлягає відповідальності на загальних підставах з врахуванням наявності обтяжуючої обставини відсутність розкаяння у вчиненому ним правопорушенні і враховуючи ставлення самого ОСОБА_1 і його батьків до події і факту правопорушення, адже сам ОСОБА_1 заперечує наявність своєї вини у своєму вчинку, хоча вона є очевидною і підтверджується: факт керування самим ОСОБА_1 , його батьками і свідком, а відмова від проходження медичного огляду відеофксацією такої відмови; а також враховуючи ставлення всієї родини до порушень ПДР, які існують для забезпечення правопорядку на автодорогах з метою попередження дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками.

Твердження ОСОБА_1 , його захисника та його батьків про наявність порушень з боку працівників поліції не впливає на наявність факту правопорушення і не заперечують наявні докази. що були досліджені судом і узгоджуються між собою, та які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130ч.1 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що йому не були відомі усі його права та вимоги чинного законодавства з-за його неповнолітнього віку і хвилювання перед працівниками поліції, а тому він не може бути притягнутим до відповідальності через те, що перехвилювався, суд не може брати до уваги під час встановлення факту правопорушення, оскільки правова основа презумпції знання законодавства обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України. Обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тому закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в частині 2 статті 68 Конституції України. Крім того, сам факт вміння керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і цю навичку він, на його пояснення суду, набув сам, та керування ОСОБА_1 транспортним засобом в той вечір 18.03.2023р. та й ще з пасажиркою, не свідчить про нерозумність ОСОБА_1 і неможливість усвідомлення ним необхідності знати і дотримуватися правил Дорожнього руху України.

Стосовно тверджень ОСОБА_1 і його захисника щодо порушення прав неповнолітнього працівниками поліції щодо допиту у присутності законних працівників - батьків, то матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про свій неповнолітній вік, а також матеріали справи не містять скарг на дії працівників поліції щодо цього, з чого суд дійшов висновку, що сам по собі цей факт не турбував ОСОБА_1 , його батьків і захисника, а турбувала лише можливість уникнення ОСОБА_1 покарання за фактичне скоєння правопорушення.

Однак, як зазначено вище. в разі вчинення особами віком від 16-ти до 18-ти років окремих адміністративних правопорушень, що за змістом мають небезпечний характер і вимагають особливої реакції держави, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах, та до них можуть бути застосовані адміністративні стягнення як і до повнолітніх осіб з врахуванням обставин правопорушення.

Тому, враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого ним, беручи до уваги ступінь його вини, та інші обставини, передбачені ст.33 КУпАП, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу, що передбачено санкцією ст.130ч.1 КУпАП, за якою кваліфіковано дане правопорушення, оскільки інше більш м`яке адміністративне стягнення не буде достатнім для його виховання та попередження скоєння інших правопорушень, та й не передбачене санкцією статті КУпАП, за якою він визнаний судом.

Додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 застосуванню не підлягає, оскільки, згідно довідки поліції, - він не отримував посвідчення водія. З урахуванням роз`яснень, викладених в абз.3п.28 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму ВСУ від 19.12.2008р. №18), а саме: позбавлення права керування транспортними засобами можна застосовувати лише як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ...ст.130 КУпАП... Суди не вправі застосовувати його в разі, якщо винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, п.5ч.2ст.4 ЗУ «Про судовий збір», з правопорушника підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року - що, наразі, становить 536.8 гривень.

Керуючись ст.ст.9-11, 33, 40-1, 130, 221, 268, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130ч.1 КУпАП, і на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що: штраф, відповідно до ст.307 КУпАП, має бути сплачений не пізніше, ніж через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про його призначення, а в разі її оскарження не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення; штраф вноситься до установи банку України; в разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про його призначення надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленого законом, та стягується у подвійному розмірі разом з витратами на облік правопорушень, що визначаються Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Повідомити учасників судового розгляду про постановлення судом окремої ухвали, яка не буде оголошуватися, але з якою учасники розгляду справи мають право ознайомитися у приміщенні суду.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її законним представником, до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено та проголошено 17 травня 2023року о 13:00 годині.

Суддя А.В. Кравцова