КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/1055/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Харчука О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Харчуком Олександром Петровичем, на постанову Подільського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого начальником зміни у СП «Київська ТЕЦ»,

встановив:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою суду, 17.10.2022 о 20:25 год. за адресою: вул. Юрківська, 18, м. Київ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi 80», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Харчук О.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року , провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з пояснень ОСОБА_1 , які підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки йому ніхто не пропонував пройти такий огляд після того, як він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager».

Також з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що йому не вручали копії направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не ознайомлювали з його змістом. В матеріалах справи відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, яке містило б відомості про те що він був ознайомлений зі змістом вказаного направлення та воно було вручено йому під підпис, йому ніхто не вручав копії направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не ознайомлював з його змістом. ОСОБА_1 не був направлений у встановленому порядку на огляд на стан сп`яніння, що свідчить про відсутність в його діях об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові від встановленого законом порядку огляду. Проте, не зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення, безпідставно залишив поза увагою вказані вище обставини, що свідчить про помилковість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу, що в порушення «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, працівники поліції під час виконання своїх службових обов`язків примусово вимикали відео реєстратор, а також не зафіксували всі обставини події, зокрема: факту керування транспортним засобом та усієї процедури оформлення адміністративного матеріалу, включаючи етап відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Крім того, жодним законом не передбачено можливості таємного відеофіксування особи під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, в порушення вимог Закону, працівники патрульної поліції перед ввімкненням нагрудних відео реєстраторів не попередили ОСОБА_1 про застосування відносно нього такого превентивного заходу. Отже, наявний в матеріалах справи відеозапис не може бути визнаний судом, як належний та допустимий доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, який складений відносно нього, не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Наголошує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки йому ніхто не пропонував пройти такий огляд після того, як він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», а тому інспектор патрульної поліції вніс до протоколу про адміністративне правопорушення недостовірні відомості, зазначивши у протоколі серії ААД №372547 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 cт. 130 КУпАП».

Вказує, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом в день та час, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, що прямо вказує на неприпустимість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП. Крім того, під час складання відносно нього протоколу, йому як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були роз`ясненні його права та обов`язки, в тому числі і права на захист.

Також, в порушення вимог п. 1 розділу XIII Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року № 1376 та вимог ст. 266 КУпАП, як вбачається з адміністративних матеріалів, працівники патрульної поліції не відсторонювали ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та не затримали його транспортний засіб.

За викладених обставин постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Харчук О.П. підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону, не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надавши належної та об`єктивної оцінки запереченням ОСОБА_1 , викладеним у клопотанні про закриття провадження у справі, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, п.2.9 А ПДР України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, пунктом 2.5 ПДР України встановлено обов`язок, а не право, водія на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, та за невиконання вказаного обов`язку настає адміністративна відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), які свідчать про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з п.п 2, 6,7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно з п.п 9. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з п. 6 та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

З огляду на викладене, Законом, Інструкцією та Порядком визначено чіткий алгоритм дій працівника поліції, в разі, якщо в нього є підстави вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Зокрема, він повинен запропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в разі відмови водія пройти огляд на місці - запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я та забезпечити проведення огляду, форма направлення на огляд визначена законом.

Однак, під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими не були дотримані в повному обсязі вищенаведені вимоги законодавства.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 372547 від 17.10.2022 року, ОСОБА_1 17.10.2022 о 20:25 год. за адресою: вул. Юрківська, 18, м. Київ керував транспортним засобом «Audi 80», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» та у встановленому законом порядку лікаря нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчено його особистим підписом. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив: «руху автомобіля не здійснював, заводив автомобіль для зарядки А/К, автомобілем не маневрував».

Під час апеляційного розгляду було переглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що працівник поліції повідомляє, що ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді НОМЕР_1 і у нього виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запитує, що вів вживав. ОСОБА_1 відповів, що майже нічого, трішки коньяку. Працівники поліції з`ясовують у ОСОБА_1 , чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на «Драгері», чи у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 відповів, що буде проходити на місці за допомогою алкотестера «Драгер».

Після чого, ОСОБА_1 декілька разів продував прилад «Драгер», однак дув недостатньо, а тому газоаналізатор не показував результату. Після декількох невдалих спроб, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що у разі такої його поведінки працівники поліції будуть вважати це як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 неодноразового наголошував, що сів в автомобіль та завів автомобіль лише для того, щоб заряджати акумулятор, рух автомобіля не здійснював, а потім повідомив, що автомобіль виїхав лише на пів корпусу назад на півтора метра, але нікуди не збирався їхати та наголошував, що він не планував їхати на автомобілі та сів за кермо завести акумулятор, що такі дії він вчиняє раз на тиждень.

При цьому, працівник поліції не реагував на заперечення ОСОБА_1 та продовжив ставити питання, чи буде ОСОБА_1 проходити тест на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» на місці зупинки. Після чого ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту, та повідомив, що він нікуди на автомобілі не їхав.

Після чого, під час ознайомлення працівниками поліції з адміністративним протоколом, ОСОБА_1 заперечував факт керування та стверджував, що він двічі продував «Драгер», та запитав про цей результат. Працівники поліції повідомили, що він двічі дув недостатньо, а на третій раз відмовився. ОСОБА_1 відповів, що втретє він вже втомився та попросив викликати ще один екіпаж патрульної поліції.

В подальшому ОСОБА_1 особисто ознайомлювався зі змістом адміністративного протоколу та знову наголошував, що він не керував транспортним засобом. Працівники поліції повідомили, що він буде це пояснювати в суді, що є свідки, які його зупинили. ОСОБА_1 відповів, що його не зупиняли. Після чого написав пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення та підписав його.

Отже, відтворивши відеозапис обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд встановив, що після невдалих спроб ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки недостатньо дув у трубку, тому газоаналізатор не показував результату, неодноразового заперечення ОСОБА_1 щодо факту керування, прохання викликати інший екіпаж патрульної поліції та заперечення зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Отже, з відеозапису вбачається, що після відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» на місці зупинки, працівники поліції не запропонували йому пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я, як того вимагає закон, оскільки лише після відмови водія від проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я працівником поліції може бути складено протокол про адміністративне правопорушення, як чітко визначено ч. 3 ст. 266 КпАП України, п.п. 6 та 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження факту того, що працівниками поліції, після невдалих спроб ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», було запропоновано ОСОБА_1 в установленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я та він відмовився від такого огляду, що ставить під сумнів відповідність протоколу нормам закону.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Тобто, у даному випадку працівниками поліції в порушення вимог 255 КУпАП України не виконано обов`язок щодо збирання доказів, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу не дає можливості з достатністю встановити його винність у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім цього, у даному випадку протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 372547 від 17.10.2022 року не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви.

Зазначені обставини суд першої інстанції належним чином не дослідив і розцінив виключно як позицію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене та застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Харчуком Олександром Петровичем, - задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- скасувати, провадження у справі - закрити з підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук