ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 26.02.2023 року о 16:10 год. у м. Одеса, вул. Приморська, навпроти буд. 4, керуючи автомобілем «Рено», державні номерні знаки НОМЕР_1 , виконуючи маневр розвороту, не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині, внаслідок чого автомобіль «Мерседес», державні номерні знаки НОМЕР_2 , здійснив з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що у вказані в протоколі дату та час він керував автомобілем «Рено», в м. Одеса, у м. Одеса, вул. Приморська, здійснював розворот зі смуги напрямку та побачив у дзеркало заднього виду «Мерседес», та вважав, що той повинен був його пропустити, в результаті чого сталось зіткнення транспортних засобів .

Заслухавши притягуваного, дослідив матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується самим протоколом серії ААД № 428937 від 03.03.2023 р., схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, а також письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 від 26.02.2023 року, з яких вбачається, що він 26.02.2023 року приблизно о 16 год. 10 хв. керував транспортним засобом «Мерседес», державні номерні знаки НОМЕР_2 по вул. Приморській зі сторони Військового узвозу в бік Газового провулку, на перехресті вул. Приморська, попереду нього рухався автомобіль «Рено», державні номерні знаки НОМЕР_1 , який прийняв правіше та почав здійснювати розворот, після того як він побачив, що автомобіль попереду нього почав здійснювати розворот, він застосував аварійне гальмування та прийняв лівіше для уникнення удару, однак не зміг уникнути такого зіткнення.

Крім того, судом був досліджений відеозапис, який надійшов з УПП в Одеській області, з якого вбачається момент дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 26.02.2023 року о 16:10 год. у м. Одеса, вул. Приморська, навпроти буд. 4, з якого встановлено, що водій ОСОБА_1 при виконанні маневру розвороту не зайняв завчасно відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, виконуючи розворот не перконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес», який рухався з ним в одній смузі руху та намагався уникнути удару.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, пояснень учасників цієї дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі письмових, ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пункт 10.4. Правил дорожнього руху України зобов`язує водія перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Розворот це зміна траєкторії руху на 1800 в протилежний напрямок.

У Правилах дорожнього руху України поняття «Т-подібне перехрестя», на якому сталась ДТП, що розглядається, відсутнє. Отже принципово проїзд даного виду перехрестя від якого-небудь іншого виду нічим не відрізняється, тому на практиці застосовуються одні і ті ж правила руху. Даний вид перехрестя не відрізняється від звичайного виду навіть при здійсненні такого маневру, як розворот. Правила проїзду Т-подібного перехрестя, а точніше розвороту, передбачає лише одне обмеження здійснити цей маневр можна, але коли водій почав розвертатися на Т-подібному перехресті, він повинен бути особливо уважним і дивитися, який встановлений на перетині знак. Таке перехрестя може бути подолане лише після того, як перешкод для цього немає, оскільки на ньому не можливо здійснити маневр з крайнього лівого положення на проїзній частині. При цьому водій зобов`язаний вчасно подати сигнал покажчику повороту не менш як за 50100 м у населених пунктах (п.9.4. ПДР України) і, здійснити маневр. При цьому, суд зазначає, що пункт 9.4 ПДР також визначає, що подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Отже, в даному конкретному випадку ОСОБА_1 мав виконати вимоги п. 10.4 ПДР, зокрема маючи намір виконати розворот на Т-подібному перехресті, виявивши, що позаду нього в попутному напрямку рухається автомобіль ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , перед здійсненням запланованого маневру розвороту, здійснюючи його не з крайнього лівого положення на проїзній частині мав, керуватись абз.2 п.10.4 ПДР та обов`язково переконатись у його безпечності для інших учасників до його завершення, в даному випадку для автомобіля під керуванням ОСОБА_2 і, подавання ОСОБА_1 попереджувальних сигналу повороту в жодному разі не давало йому переваги і не звільняло його від вжиття запобіжних заходів.

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.10.4 ПДР України, який передбачає, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, керуючи автомобілем «Рено», виконуючи маневр розвороту, не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відтак, суд приходить до висновку, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, що спростовує доводи сторони захисту про те, що водій ОСОБА_2 мав надати перевагу у русі ОСОБА_1 .

Крім того, суд враховує те, що відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_2 у відповідності до вимог п. 1.4 ПДР України мав право розраховувати на те, що інші учасники, виконують ці Правила, у тому числі й ОСОБА_1 , який в свою чергу, як було встановлено судом, змінюючи траєкторію руху (розворот), не переконався в безпечності свого маневру, не врахував дорожньої обстановки щоб не створювати небезпеки для інших учасників дорожнього руху, яким став транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , який би з урахуванням габаритів та ваги транспортного засобу яким керував, за обставин ДПТ як розглядається, раптовості дій (зміни траєкторії руху) ОСОБА_1 , не мав технічної можливості зупинити транспортний засіб задля уникнення ДТП.

З огляду на встановлені обставини даної справи, судом не приймаються до уваги твердження ОСОБА_1 про відсутність його вини у ДТП, оскільки такі його твердження повністю спростовані дослідженими судом доказами.

Таким чином встановлені судом обставини та досліджені докази, їх належна оцінка в сукупності, дають можливість прийти однозначного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена зібраними у справі про адміністративне правопорушення доказами.

З огляду на встановлені обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає необґрунтованою позицію сторони захисту про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та вину у ДТП ОСОБА_1 , оскільки така позиція була спростована дослідженими судом доказами. Таку позицію ОСОБА_1 суд розцінює як його намір уникнути відповідальності за вчинене.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєне ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу та не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 більш суворого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/5225/23

Номер провадження №3/522/4373/23

Головуючий суддя Русєва А.С.