Справа № 163/2263/23 Провадження №33/802/697/23 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Ткачука О.В., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 жовтня 2023 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він о 18:50 годині 20 вересня 2023 року в межах прикордонних знаків №№952-954 в порушення ст.ст.9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» в групі з іншою особою намагався незаконно перетнути державний кордон України з Республікою Польща поза пунктом пропуску без відповідних документів чи дозволу відповідних органів влади з метою переміщення тютюнових виробів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.2041 КУпАП.

В поданій апеляційній ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що він зі своїм братом ОСОБА_1 перебували в лісосмузі Ковельського району на відстані близько 2-х кілометрів від Державного кордону, де й збирали гриби. Зазначає, що місце пошуку грибів не належить до смуги місцевості між державним кордоном та лінією прикордонних інженерних споруджень, що на його думку, взагалі виключає подію адміністративного правопорушення. Близько 18:05 год. він рухався по лісосмузі, де в земляній заглибині природного походження прикритій гілками деревини ним було виявлено дві коробки обгорнуті чорною поліетиленовою плівкою. Про таку знахідку він повідомив свого брата ОСОБА_1 , який за 20 хв. підійшов до нього. Після цього, вони вирішили забрати такі коробки та повертатися додому, а в подальшому відвезти їх до поліції. Також вказує на те, що зазначені у рапорті прикордонника обставини з приводу того, що вони із братом рухались в сторону державного кордону і намагались незаконно перетнути його, не відповідають дійсності, оскільки вони рухались паралельно напрямку смуги Державного кордону України, що підтверджено схемою виявлення правопорушення. Вважає, що матеріали справи не містять належних доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП. Просить скасувати постанову судді, а провадженні у справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Ткачука О.В., який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Положеннями ч.1 ст.9 Закону України «Про державний кордон» встановлено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Тобто об`єктивна сторона складу даного адміністративного правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України одним із наступних способів: 1) поза пунктами пропуску через державний кордон України; 2) в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів; 3) в пунктах пропуску через державний кордон України з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу; 4) в пунктах пропуску через державний кордон України без дозволу відповідних органів влади.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме, спроба перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №239806 від 20.09.2023, який підписаний ОСОБА_1 (а.с.1), рапортом інспектора прикордонної служби Шишка Р. (а.с.65), копією протоколу огляду місця події (а.с.7-9), схемою району затримання порушника ОСОБА_1 (а.с.10), а також іншими матеріалами справи.

Доводи апелянта про те, що він не мав наміру перетинати державний кордон України, оскільки разом із братом здійснював збір грибів, жодним чином не підтверджено будь-якими доказами, а також не спростовує його винуватості у порушенні ст.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

Крім того, відповідно до копії протоколу огляду місця події, у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були виявлені тютюнові вироби, які запаковані у коробки, що обмотані темною поліетиленовою плівкою.

Доводи апелянта про те, що такі коробки були ними виявлені і вони мали намір їх доставити до відділку поліції також не підтверджено жодним доказом.

Крім того, про такі обставини ОСОБА_1 не вказував при його затриманні, так як у письмовому поясненні зазначив лише про те, що не мав наміру перетинати державний кордон України. Жодних обставин та мети знаходження його у місці виявлення працівниками прикордонної служби у тому числі щодо збирання грибів, а також про знаходження таких коробок, не зазначав.

Також жодним чином не спростовує винуватості ОСОБА_1 той факт, що він разом з іншою особою рухались не в сторону державного кордону, а паралельно йому, оскільки усі докази в їх сукупності вказують на вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

За таких обставин, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, належними та допустимими доказами, які були досліджені місцевим та апеляційним судами.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, дав належну оцінку дослідженим доказам у справі та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 жовтня 2023 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов