ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6984/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

21 вересня 2023 року о 16-й годині 50 хвилин в м. Києві на вул. Бориспільській, керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії та права керування транспортними засобами, будучи притягнутим до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 16.09.2023 року, постанова БАД № 565464, чим порушив п. 2.1 а ПДР України.

Крім цього, 21 вересня 2023 року о 16-й годині 50 хвилин в м. Києві на вул. Бориспільській керував автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820», прилад ARHK 0541 лист № 4819, результат позитивний 2,32 %, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Крім цього, 21 вересня 2023 року о 16-й годині 50 хвилин в м. Києві на вул. Бориспільській керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.9 ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва.

Проте, будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином повідомленим за допомогою засобів поштового зв`язку та оголошення на офіційному веб-сайті Дарницького районного суду м. Києва, на виклики суду не з`являвся та провадженням щодо нього не цікавився.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, статті 130, 124, 126 КУпАП в цьому переліку відсутні.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД № 525299, ААД № 525300, ААД № 525298, які складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, та з якими ОСОБА_1 згоден (а.с. 1, 7, 16), довідці про те, що ОСОБА_2 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.4), копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень (а.с.5), тестом приладу «Драгер» № 4819, відповідно до якого результат позитивний 2,32 % проміле (а.с.8), акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.9), переглянутому в судовому засіданні відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 вчинив ДТП, при цьому говорить працівникам поліції, що не має посвідчення водія та вживав в цей день алкогольний напій «Гараж». В подальшому ОСОБА_2 , проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Даргер» (а.с.10), письмових поясненнях ОСОБА_1 , відповідно до яких 21.09.2023 року він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вчинив ДТП (а.с.12), письмовими поясненнями ОСОБА_3 , відповідно до яких 21.09.2023 року його автомобіль був припаркований біля Дарницького ринку, коли в нього на невеликій швидкості в`їхав заднім ходом автомобіль «Жигулі» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.13), схемі з місця ДТП, на якій зображено місце розташування транспортних засобів та місце удару (а.с.17).

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.1а, п. 2.9а, 10.9 ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП.

При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 те, що вона не працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про доцільність оплатного вилучення транспортного засобу, суд виходить з того, п.п. 4 п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 встановлено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить іншій особі. У зв`язку з чим, суд вважає за неможливе накладення на нього додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 124, 130, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 гривень.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба