Справа № 128/610/20
Провадження № 33/801/1130/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Чернюк І. В.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Як встановлено із протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 202764 від 19.02.2020 року, 19.02.2020 року, о 00 год. 10 хв. на автомобільній дорозі в м. Волноваха, по вул. Центральна, 1 а, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода) на вимогу працівника поліції продути в алкотестер «Драгер» та проїхати в медичний заклад водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив оскаржувану постанову скасувати і закрити провадження у справі.

Водночас, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що апелянт в судовому засіданні присутній не був, про місце, час та дату судового розгляду повідомлений не був, а з оскаржуваною постановою ознайомився у жовтні 2023 року через сайт «Судова влада». Також зазначає, що в період розгляду справи в суді першої інстанції він перебував у Донецькій області у відрядженні з 12.01.2020 по 15.06.2020 року на підставі наказу по в/ч НОМЕР_2 від 13.01.2020 року № 10.

Перевіривши доводи скаржника з приводу поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи доходжу висновку, що строк на подачу апеляційної скарги не підлягає поновленню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29.10.2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Оскаржена постанова Вінницького міського суду Вінницької області щодо ОСОБА_1 була прийнята 06.05.2020 року. 08.05.2020 року суд направив ОСОБА_1 копію постанови суду від 06.05.2020 року.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07.07.1989 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21.12.2010 року).

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 202764 від 19.02.2020 року, а також про те, що протокол буде розглядатись у м. Вінниці.

Доказів того, що ОСОБА_1 вживав заходів щоб дізнатись про стан розгляду протоколу про адміністративне правопорушення (звернення із запитами до суду, тощо) суду не надано.

Подія, яка інкримінується ОСОБА_1 , мала місце 19.02.2020 року. Постанова суду першої інстанції була опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 12.05.2020 року, а апеляційну скаргу подано 08.11.2023 року, тобто більш ніж через 2 роки з дня прийняття постанови суду першої інстанції.

Наведені в апеляційній скарзі причини пропуску строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає неповажними, оскільки оскарження постанови суду в розумні строки залежала від волевиявлення заявника.

Окрім цього, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості користуватися послугами захисника з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, про що йому було роз`яснено, про що свідчать відмітки в протоколі про адміністративне правопорушення про ознайомлення з правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

До того ж, в матеріалах справи міститься постанова про закінчення виконавчого провадження від 12.10.2020 року про примусове виконання оскаржуваної постанови в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 420, 40 грн, з якої вбачається, що заборгованість, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій перераховано у повному обсязі на відповідні рахунки.

Наведене безумовно свідчить про те, що скаржнику було відомо про наявність щодо нього виконавчих дій, проведених на підставі постанови суду від 06.05.2020 року.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду не наведено достатніх причин, які б свідчили про існування перешкод для подання апеляційної скарги ОСОБА_1 в розумний проміжок часу, а також те, що ОСОБА_1 вчиняв усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для того щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Відтак, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2020 року належить відмовити, а апеляційну скаргу повернути заявнику у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не позбавляє заявника права повторно звернутися з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, навівши поважні причини пропуску строку на оскарження постанови суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський