Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1022/23
Провадження № 3/499/784/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2023 року смт Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Кравчук Олександр Олександрович, з участі секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, розглянув протокол з матеріалами справи щодо ОСОБА_1 (далі також особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в будинку АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

1.Опис обставин, установлених під час розгляду справи такий.

03 жовтня 2023 року начальник відділення поліції № 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області до Іванівського районного суду Одеської області подав протокол серії ДПР18 № 166184 від 24 вересня 2023 року (далі також протокол) з матеріалами справи, які свідчать, що, 24 вересня 2023 року об 09 годині 30 хвилин, на автомобільній дорозі Р-71, особа керувала автомобілем Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі також автомобіль), з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), чим порушила вимоги пункту 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі також ПДР). Від проходження медичного огляду особа відмовилася.

2. Причини відкладення розгляду справи такі.

12 жовтня 2023 року за клопотанням захисника особи адвоката Слаблюка Василя Миколайовича (далі також захисник) розгляд справи відкладено, наданий час для ознайомлення з матеріалами справи.

23 жовтня 2022 року оголошено перерву в розгляді справи для забезпечення виклику поліцейського ОСОБА_2 , який склав протокол (далі також поліцейський).

09 листопада 2023 року оголошено перерву в розгляді справи для забезпечення виклику поліцейського.

15 листопада 2023 року оголошено перерву в розгляді справи, сторонам надано час для подачі додаткових доказів.

3. Учасники судового провадження висловили таке.

Особа в судовому засіданні пояснила таке: вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки під час керування автомобілем алкогольні напої не вживала; зупинилася на вимогу поліцейського, коли їхала з селища Іванівка додому; поліцейський не пояснив їй причину зупинки автомобіля; поліцейський зазначив, що відчув запах алкоголю з порожнини рота, тому запропонував їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; від проходження огляду вона відмовилася, бо поспішала додому, щоб взяти необхідне та повернутися на роботу в селище Іванівка; поліцейський не пояснив наслідки такої відмови; поліцейський не відсторонив її від керування автомобілем; надалі їй стало відомо, що, за її відсутності, поліцейський склав на неї постанову за керування автомобілем без пристебнутого ременя безпеки, хоча вона такі правила не порушувала; натепер ця постанова оскаржена нею до суду.

Захисник, 23 жовтня 2023 року, 15 листопада 2023 року подав до суду письмові пояснення та в судовому засіданні пояснив таке: поліцейський не довів особі, що стало підставою для зупинки автомобіля; відеозапис долучений до матеріалів справи свідчить, що особа пристебнута ременем безпеки; поліцейський самостійно склав пояснення особи, які згодом виявилися відмінними від того, що особа говорила під час складання протоколу, зокрема щодо не визнання своєї вини; особа подала до суду позовну заяву про скасування постави серії БАД №852337 від 24 вересня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення особою адміністративного правопорушення та відомостей, про те що особа допустила будь-які порушення ПДР, тому всі наступні вимоги поліцейського особа не зобов`язана була виконувати; відеозапис свідчить, що особа не має ознак порушення мови та координації рухів, й під час спілкування з поліцейськими поводила себе адекватно, чітко відповідала на їх запитання; особа не була відсторонена від керування автомобілем; поліцейський не склав акт огляду на стан сп`яніння; під час складання протоколу, поліцейський не роз`яснив особі її права які передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП (а.с.40-45, 66-67).

Поліцейський ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив таке: 24 вересня 2023 року знаходився на добовому чергуванні; під час патрулювання виявлено, що особа керувала автомобілем без пристебнутого ременя безпеки; на момент зупинки автомобіля особа пристебнулася ременем безпеки; від особи відчувався запах алкоголю; запропонував особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера на місці зупинки автомобіля або проїхати до медичного закладу; особа відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого був складений протокол; відеозапис не містить зафіксованого процесу складання постанови щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП; підстави для складання цієї постанови пояснити не зміг.

4. Докази на підтвердження встановлених обставин такі.

Направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 вересня 2023 року не містить відомостей про виявлені в особи ознаки алкогольного сп`яніння (далі також направлення, а.с. 4).

Відеозапис з портативного відеореєстратора свідчить, що: особа керувала автомобілем з пристебнутим ременем безпеки; поліцейський не повідомив особі причини зупинки автомобіля; особа не визнала свою вину щодо керування автомобілем після вживання алкогольних напоїв; особи відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння; поліцейський не роз`яснив особі її права та обов`язки, суть правопорушення та наслідків, які настануть у разі її відмови від проходження огляду; поведінка особи відповідає обстановці, мова чітка та зрозуміла (далі також відеозапис, а.с. 9).

За матеріалами справи особа отримала посвідчення водія НОМЕР_2 (а.с. 7).

5. Норми права якими керувався суд такі.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).

До набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (пункт 3-1 Розділ ХІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частина 7 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина 1 статті 9 КУпАП).

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (частина 1 статті 245 КУпАП).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 частина перша статті 247 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 1, 2 статті 251 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (частина 1 статті 252 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху (пункт 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото-і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото-і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою фіксування правопорушення, забезпечення дотримання правил дорожнього руху (пункт 4 частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію»).

Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення поліції (пункт 4 розділу II Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року №1026, далі Інструкція 1026).

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (пункт 5 розділу II Інструкції 1026).

6. Мотиви якими керувався суд такі.

Суд зазначає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху може бути доказом у справі лише, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Зокрема, для підтвердження порушення ПДР, відповідно до статті 251 КУпАП поліцейський повинен надати безперервний відеозапис події, фотокартки тощо. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення. У разі не забезпечення застосування портативного відеореєстратора під час проведення огляду осіб поліцейський повинен проводити огляд у присутності двох свідків. Рапорт поліцейського, пояснення поліцейського не можуть вважатися об`єктивним доказом вчинення адміністративного правопорушення, й слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський в спірних правовідносинах виступає, як суб`єкт владних повноважень, який зацікавлений в розгляді справи. Протокол сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд наголошує, що звинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях, і така особа може бути притягнута до встановленої законом відповідальності лише за умови доведення під час судового розгляду справи винуватості особи у вчиненні нею адміністративного правопорушення.

Суд зауважує, що до матеріалів справи не доданий безперервний відеозапис який має здійснюватися поліцейським за допомогою портативного відеореєстратора або іншого засобу фіксації, з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків, тобто з моменту виявлення поліцейським правопорушення до завершення процедури складання протоколу та вчинення інших дій щодо особи, а свідки під час складання поліцейським протоколу не залучалися.

Суд вважає, що поліцейський не довів належними та допустимими доказами факт порушення особою ПДР, які б відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали б право йому здійснити законну зупинку автомобіля.

Суд не приймає до уваги доводи поліцейського, що особа не була пристебнута ременем безпеки, оскільки це спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом, а тому всі наступні вимоги поліцейського особа не була зобов`язана виконувати, а всі складені процесуальні документи стосовно неї не можуть бути належними та допустимими доказами її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Ба більше, відеозапис свідчить, що особа не мала видимих ознак алкогольного сп`яніння, оскільки її поведінка була адекватна та відповідала обстановці, мова зрозуміла, чітка.

Водночас, направлення взагалі не містить відомостей про наявність в особи ознак алкогольного сп`яніння.

Також, суд звертає увагу, що особа не була відсторонена від керування автомобілем, який не передавався для керування іншій особі, й особа самостійно продовжила керування автомобілем надалі. Докази протилежного поліцейський до справи не долучив.

Загалом, на підставі відповідної практики Європейського суду з прав людини необхідно зазначити, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в цьому разі суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням статті 6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. Тобто, суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували вину особи, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду доказів.

Таке повністю узгоджується з приписами частини 2 статті 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оскільки, протокол складений з порушенням встановленого законом порядку, тому в діях особи не вбачається ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

7. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 247, пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП, провадження у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП слід закрити, через відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються під час ухвалення постанови такі.

Відповідно до приписів статті 40-1 КУпАП, з огляду на застосування судом статті 247 КУпАП та звільнення особи від адміністративної відповідальності, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 130, 247, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити, через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

Суддя:Олександр КРАВЧУК