Справа № 583/5327/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2023 року м. Охтирка Сумська область

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 007270, ААБ №007269

за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 10.05.2023 року, повторно протягом року 17.10.2023 року о 23 годині в с.Мала Павлівка, по вул.Шляхівська,41 Охтирського району, Сумської області керував автомобілем ВАЗ 21063 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адмінвідповідальності за постановою серії БАД № 652555 від 16.10.2022 року за ст. 126 ч. 2 КУпАП, повторно протягом року, 17.10.2023 року о 23 годині в с.Мала Павлівка, по вул.Шляхівська,41 Охтирського району, Сумської області керував автомобілем ВАЗ 21063, не маючи права керування даним транспортним засобом, без відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР України. Своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 за вказаною в протоколі адресою судом направлена судова повістка, в судове засідання він не з`явився, будь-яких заяв від нього не надійшло. Крім того, інформація про розгляд справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.ст.126, 130 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 . Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки знаючи, що стосовно нього складено протокол за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, у судове засідання він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

В ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, ОСОБА_1 , знаючи про наявність щодо нього складених протоколів, які знаходяться на розгляді в суді має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність ОСОБА_1 , який не повідомив про причину неявки та не подав будь яких заяв.

Факт скоєння правопорушення, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 007270, ААБ №007269 від 17.10.2023 року, довідкою ГСЦ МВС від 18.10.2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, карткою обліку адміністративного правопорушення, відеозаписом.

До протоколів додано оптичний диск з відеозаписом, який ретельно перевірено та досліджено судом, яким підтверджується, що 17.10.2023 року о 23 годині в с.Мала Павлівка, по вул.Шляхівська,41 Охтирського району, Сумської області інспектором поліції зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Вказаний відеозапис до протоколу суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ, яким підтверджується вина ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, такими, що не викликають жодних сумнівів.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєному доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

Згідно довідки ГСЦ МВС від 18.10.2023 року відповідно до облікових даних інформація про видачу посвідчення водія ОСОБА_1 відсутня.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що правопорушення мало місце, вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження у суді.

При призначенні стягнення суд враховує характер скоєного, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд вважає доцільним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП в межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки не має посвідчення водія та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 не є його власником, так як саме такий вид стягнення буде достатнім для виправлення порушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23,36, 40-1, 126,130, 283, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати матеріали справ відносно ОСОБА_1 за № 583/5327/23 провадження 3/583/2003/23 за ч.2 ст.130 КУпАП та за № 583/5328/23 провадження 3/583/2004/23 за ч.5 ст.126 КУпАП в одне провадження з адміністративних правопорушень та присвоїти даній справі № 583/5327/23 провадження 3/583/2003/23.

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.5 ст.126, ч. 2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення з врахуванням положень ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , а саме 40800 грн. (сорок тисяч вісімсот грн.) в доход держави, що підлягає сплаті на рахунок: UA0018001, отримувач ГУК Сумській обл./Сумська обл./21081300, код за ЄДРПОУ 37970404, код бюджетної класифікації доходів 21081300, без оплатного вилучення транспортного засобу та без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 536,80 грн. на користь держави, населений пункт м. Київ, отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, код отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України(ел.адм.подат.), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, найменування податку: судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України), обов`язково заповнити призначення платежу: судовий збір, пункт 5.

Постанова може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О. Ярошенко