справа № 208/3823/23
№ провадження 3/208/1154/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2023 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Паталахи І.О.:

особи, відносно якої надійшов адміністративний матеріал, - ОСОБА_1 ,

адвоката Плетенко К.Ю.,

розглянув відкритому судовому засіданні, у місті Кам`янське Дніпропетровської області адміністративну справу про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , продавця продовольчих товарів ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), розлученої, має на утриманні двох дітей, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 193150 від 19.04.2023 року, -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , продавця продовольчих товарів ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за ч.1 ст.156 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 193150 від 19.04.2023 року, слідує, що 19.04.2023 року о 13.30 годині, громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як продавець продовольчих товарів ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), здійснювала у кафетерії «Зупинка» розташованого за адресою пр-т Свободи № 1-Ж у м. Кам`яське «…продаж алкогольних напоїв на яких відсутні марки акцизного збору, а саме горілка 63,5 літри, коньяк 7,8 літра, чим вчинила правопорушення передбачене частино 1 статті 156 КУпАП…».

ОСОБА_1 у судовому засідання заявила, що вона дійсно 19.04.2023 року близько о 13.00 години знаходилася у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » де вона працює продавцем продовольчих товарів у ФОП ОСОБА_2 .

В її обов`язки входить продаж та реалізація товару, надходження якого до кафетерія забезпечує ФОП, весь товар яким вона здійснює торгівлю є ліцензований, та має акцизні марки.

На 13.30 до кафе зайшов працівник поліції, де побачив закриті пляшки з горілкою та коньяком які стояли осторонь, які залишив чоловік ОСОБА_2 , та повинен був забрати, згодом.

Зазначеним спиртним, яке стояло окремо у кутку кафетерію, вона не торгувала, так як його не приймала для реалізації.

Крім того, у кафе не було жодної людини окрім неї, як продавця, та працівника поліції.

А тому вона не визнає своєї провини, так як не має жодного відношення до майна яке їй не належить і яким вона не торгувала.

Просить провадження відносно неї за відсутності події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити.

Адвокат Плетенко К.Ю. під час судового розгляду зазначила, щозі змісту відповідного протоколу про адміністративне правопорушення 19.04.2023 року, о 13:30 год., ОСОБА_1 в кафетерії «Зупинка», котрий розташований за адресою пр-т Свободи 1-Ж у м.Кам`янське, здійснювала продаж алкогольних напоїв, на яких відсутні марки акцизного збору, а саме горілка 63,5 літри, коньяк 7,8 літрів, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП. Даний протокол про адміністративне правопорушення складений незаконно, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З аналізу положень ст. ст. 9, 245, 247, 252 КУпАП вбачаться, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 193150 від 19.04.2023 року відсутнє посилання на конкретну норму Закону України, яку порушила своїми діями ОСОБА_1 .

Крім того, об`єктивна сторона правопорушення за ч.І ст.156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії або марок акцизного збору.

За вимогами ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. При цьому, статтею 1 вказаного Закону визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно зі ст. 17 даного Закону у разі порушення вимог ст. 15 Закону до суб`єктів господарювання застосовується відповідальність, яка передбачена у законі порядку.

Статтею 55 ГК України передбачено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що роздрібна торгівля алкогольними напоями дозволяються суб`єкту господарювання за наявності в нього ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Тобто, з вищевказаного вбачається, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.156 КУпАП настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб.

Суб`єктами даного правопорушення можуть бути громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю у цих галузях.

Оскільки Ліцензія р/н НОМЕР_3 від 22.08.2022 видана суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_3 , між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено трудовий договір, згідно якого остання є продавцем, відповідно ОСОБА_1 не є суб`єктом даного правопорушення, а є найманим працівником продавцем, що не відноситься до суб`єктів господарювання.

Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає конфіскацію предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі. Однак, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні дані про вилучення виручки, одержаної від продажу алкогольних напоїв. Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.

Тобто, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Долучений до матеріалів справи рапорт інспектора-чергового Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Берсенева О.В. не входить у перелік доказів передбачених ст. 251 КУпАП, та у відповідності до п.2.2.9 Інструкції «З діловодства у системі Міністерства внутрішніх справ України» затвердженої наказом МВС України 23.08.2012 №747, такий документ як рапорт віднесено до внутрішніх документів та не може бути доказом по справі.

Що стосується долученої до протоколу фототаблиці, то така не є належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.156 КупАП, оскільки з таких фотознімків неможливо встановити дату, час та місце їх здійснення, та на таких не зображено жодних осіб.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які долучені до матеріалів справи, вони були запрошені працівниками поліції у якості понятих під час вилучення алкогольних напоїв з кафетерію, однак свідками реалізації цих алкогольних напоїв вони не були.

Таким чином, сам факт виявлення поліцейським алкогольних напоїв, на яких відсутні марки акцизного збору, не є достатнім для висновку про здійснення їх продажу.

Крім того, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 пояснювала поліцейському, що продаж алкогольних напоїв, які знаходились за прилавком (без марки акцизного збору), в кафетерії не здійснювався, оскільки вони придбані чоловіком власниці кафетерію для власного вживання, а не для продажу. Також, зазначала про те, що всі алкогольні напої, що продаються у кафетерії, мають марки акцизного збору. Однак поліцейським пояснення ОСОБА_1 були проігноровані.

Враховуючи викладене, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що дії ОСОБА_1 утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, а відтак, у даному випадку, відсутній склад відповідного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оскільки достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, суду не надано, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, то склад адміністративного правопорушення відсутній, у зв`язку з чим відповідне провадження по справі підлягає закриттю.

Заслухав особу що притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідив матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексута інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Відповідно дост.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно дост.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення з`ясовує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно дост.256 ч.1 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суд зазначає, що склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони. Суб`єкт адміністративного правопорушення - це фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність. Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1ст.156КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії або марок акцизного збору.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях. Тобто, з вищевказаного вбачається, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 156 КУпАП, полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Суд звертає увагу на те, що ст. 156 КУпАП є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно зазначати, яка саме норма Закону порушена.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Згідно зі ст.15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ч. 2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно доЦивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 156 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання.

Як вбачається з долучених доказів стороною захисту, ОСОБА_1 дійсно працює продавцем продовольчих товарів, згідно до Трудового договору № 37 від 06 липня 2018 року укладеного між нею як робітником, та ФОП ОСОБА_3 , НОМЕР_4 , згідно до якого ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання виконання роботи продавця.

Також, згідно до копії Ліцензії ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 2204087 від 22.08.2022 року на ім`я ФОП ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , остання має право на Роздрібну торгівлю алкогольними напоями в період з 30.08.2022 року по 30.08.2023 рік.

Проте, в зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 193150 від 19.04.2023 року, складеному у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , продавця продовольчих товарів ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, відсутнє посилання на конкретну норму Закону України, яку порушила своїми діями (відсутнє посилання на вимоги ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», та за змістом протоколу не зазначено її частину, пункт чи підпункт, зазначеної статті Закону, з яких вона складається, та жодні дані про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання або як працівник торгівлі саме від свого імені здійснювала господарську (підприємницьку) діяльність, в матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, диспозиція ч. 1ст. 156 КУпАП передбачає конфіскацію предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі. Однак, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, що надані до суду, відсутні дані про вилучення виручки, одержаної від продажу предмету торгівлі, в даному випадку від продажу тютюнових виробів, та матеріали справи не містять а ні в протоколі про адміністративне правопорушення, а ні в розписці про передачу на відповідальне збереження, назви або марки вилученого товару, а зазначено лише їх кількість, - «… горілка 63,5 літри, коньяк 7,8 літра…».

Згідно до пояснень наданих ОСОБА_1 у її присутності зазначені пляшки які належать чоловіку ФОП ОСОБА_2 , були вилучені працівниками поліції, але жодного документу про це їй не видавалося та не залишалося у приміщенні кафетерію.

З позицією сторони захисту що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення не приймається, виходячи з того, що у свою чергу суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 156 КУпАП можуть бути працівники будь-якого торгівельного підприємства або підприємства громадського харчування, включаючи й ті, де продаж спиртних напоїв не передбачено.

Але при цьому необхідним є дотримання доведення об`єктивного складу правопорушення, тобто вчинення дій заборонених Законом, що доводиться на підставі обґрунтованих, достатніх, та допустимих доказах.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП полягає у порушенні правил торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Та як зазначено за змістом протоколу звинувачення ґрунтується саме на тому, що ОСОБА_1 як продавець здійснювала продаж алкогольних напоїв на яких відсутні марки акцизного збору.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Малофєєва проти Росії» («рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Так, в судове засідання окрім особи що притягається до адміністративної відповідальності та її захисник, як свідки події викликані в судове засідання не прибули, а тому суддею надається оцінка зібраним доказам які містяться в матеріалах справи.

Так, згідно до пояснень відібраних від свідків події, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , останні підтверджують що в їх присутності були вилучені пляшки, які не мають акцизних марок (а.с. 5-6).

Згідно до протоколу огляду та вилучення від 19.04.2023 року (а.с. 4), відображено що ДОП СДОП ВП Кам`янського РУП Коваленко Д.Д. виявлено і вилучено пляшки з горілкою загальною кількістю 63,5 літри, та з коньяком 7,8 літра, проте зазначений протокол не містить даних про подальшу долю вилученого майна, та не підписаний ОСОБА_1 , з відображенням того, що остання відмовилася від підпису зазначеного протоколу.

Долучені до матеріалів фото таблиці, відображають зовнішній вигляд кафетерію, та фото пляшок із рідиною, проте не мають жодної фіксації реалізації спиртного ОСОБА_1 за фактичними обставинами відображеними за змістом адміністративного протоколу серії ВАВ № 193150 від 19.04.2023 року.

З огляду на наведене, на порушення вище вказаних вимогст.256 КУпАП, дії, що поставлені ОСОБА_1 у провину, які не визнані особою, та за змістом протоколу про адміністративне правопорушення фактично не визначені та неконкретизовані, тобто не містять посилання на норму Закону, яка порушена що є наслідком адміністративної відповідальності особи, та не підтверджено зібраними доказами в частині наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи як то «…продаж…», що позбавляє можливості встановити наявність події і складу адміністративного правопорушення, з підстав їх недоведеності за сукупністю належних і допустимих доказів.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи вказані докази суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, оцінивши наявність доказів в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу висновку що у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 265 КУпАП суд вирішує питання про долю вилучених речей. Речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях234-1,234-2,244-4,262264цьогоКодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до ст.283КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 305 КУпАП контроль за правильним та своєчасним виконанням постанови про адміністративне стягнення здійснюється органом, який виніс постанову.

Враховуючи вищенаведене, вилучені об`єкти з приміщення кафетерії «Зупинка», згідно до протоколу огляду та вилучення речей від 19.04.2023 року не містять відомостей про їх місце знаходження або місце збереження, або особи на відповідальне зберігання якої вони передані, а тому в цій частині прийняття рішення до встановлення фактичного місцезнаходження вилучених об`єктів - горілка 63,5 літри, коньяк 7,8 літра, не є можливим.

В зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 156, ст. 247, ст.ст.283-285,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 193150 від 19.04.2023 року, - з підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Івченко Т. П.