справа № 179/1188/23
провадження № 3/179/617/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року смт. Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Чорна А.О., секретар судового засідання Хорольська І.П., за участю адвоката Мерешко М.Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому у відповідності до ст. 268 КУпАП роз`ясненні його права,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

21.06.2023 року о 11.30 годин в с. Жданівка по вул. Міліцейська водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння. Водій від керування відсторонений. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та суду пояснив, що він 21.06.2023 року з знайомими вживав спиртні напої, потім він заснув на задньому сидінні автомобіля. Його знайомий ОСОБА_2 взяв автомобіль, в якому він спав, та поїхав по с. Жданівка. Пізніше автомобіль зупинили місцеві жителі та викликали поліцію. Коли приїхала поліція, то він злякався, що заберуть у нього автомобіль, тому він сказав, що він керував автомобілем та продув алкотестер Драгер. Оскільки він не керував в той час автомобілем, тому провину свою не визнає.

Адвокат Мерешко М.Л. просив закрити провадження по справі, оскільки відеозапис починається з того, що автомобіль стоїть припаркований та не здійснює рух, а також відеозаписом не зафіксовано порушення ПДР автомобілем, яким керував ОСОБА_1 , а тому в матеріалах справи відсутній факт керування та порушення ПДР під керуванням ОСОБА_1 . З матеріалів справи встановлено ряд порушень при складанні працівниками поліції протоколу, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутній підпис у графі про роз`яснення прав та обов`язків, що є порушенням права на захист. Також матеріалами справи не зафіксовано факту порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Тому просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 21.06.2023 року він був вдома та ОСОБА_1 його попросив відвести його додому. Він приїхав на маршрутці в с. Жданівка до магазину, оскільки ОСОБА_1 був біля магазину. Тоді він сів за кермо автомобіля та коли здавав назад, то не помітив автомобіль та майже не здійснив ДТП. Працівникам поліції він повідомляв, що був за кермом автомобіля. Також повідомляв про це і свідкам.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 21.06.2023 року об 11 год. автомобіль ВАЗ 21053, яким керував ОСОБА_1 , виїхав на зустрічну смугу та чуть не врізався в автомобіль, яким він керував. Потім зупинився і поїхав до магазину. Він повернувся та теж поїхав за автомобілем ВАЗ 21053 та бачив, як автомобіль ВАЗ 21053 зупинився біля магазину, з автомобіля вийшов пасажир та пішов в магазин за горілкою. Він підійшов до ОСОБА_1 та повідомив, що здійснить виклик поліції, але ОСОБА_1 почав тікати на автомобілі. Тоді він викликав поліцію, а сам разом зі своїм другом поїхали за автомобілем ВАЗ 21053, ОСОБА_1 пробив колесо на автомобілі та після чого був зупинений автомобіль, яким керував ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є особа, яка управляє транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою частиною складу зазначеного правопорушення, більш того, в даному випадку взагалі має преюдиціальне значення, так як в подальшому, при доведенні стану сп`яніння, така особа буде притягнута до відповідальності саме за керування транспортним засобом у такому стані.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно встановити факт керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння або ухилення особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що 21.06.2023 року було складено протокол у відношенні ОСОБА_1 по ст. 130 ч. 1 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» Alcotest 6820 і погодився з його результатом в 2,11 ‰, про що поставив власноручний підпис в акті огляду та роздруківки з "Драгеру".

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 033694 від 21.06.2023 року;

-рапортом працівника поліції;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 згоден з результатом огляду, про що свідчить його підпис;

-роздруківкою «Драгер» тест № 617 результат тесту 2,11 ‰;

-письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 , відповідно до яких останній пояснив, що 21.06.2023 року він керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, спиртні напої він не вживав;

-письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ;

-розпискою гр. ОСОБА_3 про отримання від працівників поліції транспортний засіб «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

-відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського;

-поясненнями свідка ОСОБА_4 , які він надав в судовому засіданні.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою, та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що він не керував транспортним засобом, автомобілем керував ОСОБА_3 , а він лише сидів в автомобілі. Такі ж свідчення були надані у судовому засіданні свідком ОСОБА_3 .

Суддя критично оцінює і ставить під обґрунтований сумнів факт керування ОСОБА_3 автомобілем марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки жоден із відеозаписів не містить підтверджень такого посилання ОСОБА_1 . На переконання судді, пояснення ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_3 не відповідають дійсності і були умисно направлені на те, аби ввести в оману суд, спотворивши фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вказані свідчення спростовуються дослідженими у судовому засіданні відеоматеріалами фіксації правопорушення, з яких вбачається, що під час фіксації відеозапису 21.06.2023 року ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що саме він керував автомобілем. Крім того, на відеозапису ні ОСОБА_1 , ні свідок ОСОБА_3 не повідомляли працівників поліції про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , повністю спростовуються показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , який був попереджений судом про кримінальну відповідальність за ст. 385 КК України за завідомо неправдиві показання, та який пояснив, що бачив, як ОСОБА_1 21.06.2023 року керував автомобілем та, що саме він зупиняв автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Аналогічні свідчення свідка ОСОБА_4 містяться і в матеріалах відеофіксації та в письмових поясненнях.

Покази свідка ОСОБА_4 приймаються судом до уваги, оскільки не містять протиріччя стосовно обставин справи, причини зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , та відповідають дійсності.

Також свідчення свідка ОСОБА_4 узгоджуються з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, а їх зміст узгоджується з іншими доказами по справі.

Суд не бере до уваги свідчення свідка ОСОБА_3 , надані ним у судовому засіданні, та відноситься до них критично, оскільки його свідчення спростовуються свідченнями свідка ОСОБА_4 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та дослідженими у судовому засіданні матеріалами відеофіксації, на яких вбачається, що ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не повідомляли працівникам поліції про те, що автомобілем керував ОСОБА_3 . Крім того, свідок ОСОБА_3 перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_1 та є зацікавленою особою.

Невизнання провини ОСОБА_1 , суд розцінює як спосіб захисту останнього і можливість уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки його пояснення спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Свідчення ОСОБА_1 у судовому засіданні, в яких він не визнає свою провину, суд вважає надуманими і неспроможними, оскільки вони суперечать даним, встановленим при судовому розгляді адміністративного правопорушення. Такі свідчення ОСОБА_1 надані з метою уникнути відповідальності за скоєне, у зв`язку з чим, ці свідчення судом не можуть бути прийняті до уваги.

Доводи сторони захисту про те, що із матеріалів відеофіксації вбачається, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом, на час прибуття працівників поліції ОСОБА_1 не був за кермом та не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки згідно матеріалів відеофіксації вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував про те, що саме він керував транспортним засобом. Також факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 був підтверджений в судовому засіданні свідченнями свідка ОСОБА_4 , які свідок надавав і під час здійснення відеофіксації працівниками поліції та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Посилання сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не були роз`ясненні його права, що є порушенням права на захист, суд не бере до уваги, так як відповідно до ст. 256 КУпАП участь захисника при складанні протоколу не є обов`язкова.

Крім того, згідно із ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, тоді як розгляд матеріалів за ст. 130 КУпАП віднесено до компетенції суду ( ст. 221 КУпАП), де був присутній захисник, а не органів Національної поліції ( ст. 222 КУпАП).

Враховуючи те, що розгляд справи поліцейськими не проводився порушення права на захист не встановлено.

Доводи щодо відсутності підстав для зупинки автомобіля ВАЗ 2105 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення водієм п. 2.9А ПДР, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону.

Разом з цим, доводи захисника щодо відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу, визначених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», також не заслуговують на увагу суду, оскільки вони не є предметом судового розгляду.

Всі інші доводи сторони захисту оцінюються критично, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи і суд їх розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 скоїв грубе правопорушення, яке у випадку його не виявлення працівниками поліції, могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

В даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.33, 401, 280, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя А.О. Чорна