Провадження №3/336/5881/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, студентки 3 курсу авіаційного коледжу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.124, ч.2 ст.126 КУпАП, -

встановила:

25.08.2023 о 22.20 годині, в м.Запоріжя по вул. Панфьорова, біля буд. 172, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер НОМЕР_2 , при виникненні небезпеки в темну пору доби не вжила всіх заходів щодо зменшення швидкості руху або до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїла наїзд на пішоходів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортний засіб пошкоджено, потерпілі отримали тілесні ушкодження, завдано матеріальні збитки. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.12.2; 12.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Крім того, 25.08.2023 о 22.20 годині, в м.Запоріжя по вул. Панфьорова, біля буд. 172, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортними засобами, оскільки не отримувала посвідчення водія. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.1 а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

Постановою суду від 17.11.2023 вказані матеріали було об`єднано в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилась.

21.11.2023 через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», представник ОСОБА_1 адвокат Полулях С.Ю., надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності та її захисника. Окрім того, посилаючись на ч.1 ст. 13 КУпАП, просив суд застосувати відносно неповнолітньої ОСОБА_1 захід впливу у вигляді попередження.

Беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.. 124 КУпАП, згідно ст. 268 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення.

Дослідивши клопотання адвоката, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.124 та ч.2 ст.126 КУпАП підтверджується матеріалами справи:

- протоколами про адміністративне правопорушення ААД №621624 від 29.09.2023 та серії ААД №621623 від 29.09.2023, в яких зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п.2.1 а) та п. 12.2, п.12.3 ПДР України, відповідальність за які передбачена ст.124 та ч.2 ст.126 КУпАП;

- постановою про закриття кримінального провадження від 18.09.2023;

- схемою ДТП;

- протоколом огляду місця ДТП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- заявами потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову подачі заяв про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі судом встановлено наявність адміністративного правопорушення за ст.124 та ч.2 ст.126 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Положеннями пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

Положеннями п.12.2 ПДР передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Відповідно до п.12.3 ПДР передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (80731-10), може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Положенням ст.14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що на момент вчинення адміністративних правопорушень 25.08.2023 ОСОБА_1 була неповнолітньою особою, якій виповнилось 17 років.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно ст.24-1КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Визначаючи міру відповідальності, суддя приймає до уваги вік ОСОБА_1 , відсутність у неї джерела доходу та той факт, що вчиненні правопорушення не потягли тяжких наслідків, а тому вважає необхідним та достатнім для виховання особи, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень застосувати такий захід впливу як попередження.

Оскільки попередження є заходом впливу, що застосовуються до неповнолітніх і не є одним із видів адміністративного стягнення, судовий збір, передбачений ст.40-1КУпАП, не підлягає стягненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 124, ч. 2 ст. 126, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановила:

Визнати неповнолітню ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачені ст. 124 та ч.2 ст.126 КУпАП, та, на підставі ст.36 та ст. 24-1 КУпАП, застосувати до неї захід впливу у вигляді попередження.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова