КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №381/116/23
Провадження № 33/824/1831/2023 Категорія: ч. 4 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Зебелян Н.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника адвоката Ничик Аліни Валеріївни в інтересахОСОБА_1 на постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Як встановлено судом, 28.12.2022 року о 16:45 год. по вул. Житомирська та вул. Бишівська водій ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, а саме пиво ємкістю 0,5 л., після ДТП з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану а/с, тест на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій пройшов на місці із застосуванням алкотестеру Драгер 6810, проба позитивна - 2,47%, що зафіксовано на нагрудну камеру №150.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник адвокат Ничик А.В. в інтересах ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2023 року у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі.

Обгрунтовуючи скаргу, адвокат Ничик А.В. посилалась на те, що постанова є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилалась на те, що працівники поліції не дотримались вимог Закону при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , не попередили його про відеофіксацію, згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Також адвокат Ничик А.В., обґрунтовуючи скаргу, зазначає, що відеофіксація події повинна проводитись з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця з`ясування обставин події, однак працівниками поліції не було проведено таких дій, що є грубим порушенням процедури огляду.

Крім того, апелянт у апеляційній скарзі посилається на те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського зроблений з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, оскільки фіксація проводилася не безперервно, а отже відеозапис є неналежним доказом.

Обгрунтовуючи скаргу, апелянт посилається на те, що у водія не вбачається ознак сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому можливе нервування зумовлено лише діями поліцейських, які без очевидних підстав вказували, що він має ознаки сп`яніння.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після ДТП за його участю.

Вищенаведене у своїй сукупності є підставою для висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Ничик А.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, зібраними у справі доказами є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 102726 від 28.12.2022 року (а.с.1); результат тесту (а.с.2); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4); пояснення ОСОБА_1 (а.с.5); розписка ОСОБА_2 (а.с.6); копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 102708, складеного на ОСОБА_1 по факту вчинення ним 28.12.2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.8); диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.8а).

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п. 4 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Згідно п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

За змістом п. 2.10. «є» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Як вбачається з відеозапису, працівників поліції було викликано у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 за його участю дорожньо-транспортної пригоди. Під час встановлення особи та з`ясування обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 зізнався, що після ДТП вживав спиртні напої, зазначивши, що «випив чарку». Працівником патрульної поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився. Потім працівниками поліції, як вбачається з відеозапису, було повідомлено, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» ведеться відеофіксація їхньої розмови. За результатами огляду у ОСОБА_1 виявлено 2,47 проміле, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 102726. ОСОБА_1 погодився з встановленим результатом свого огляду, що також підтверджується відеозаписом. Заперечення щодо результату огляду та самої процедури від ОСОБА_1 не надходили. При складанні протоколу будь-яких зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду ОСОБА_1 не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських щодо оформлення протоколу не звертався.

Отже, з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово вказував на те, що вживав спиртні напої після ДТП за його участі, пройшов огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за результатами якого було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, після чого на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів вживання алкогольних напоїв після вчинення ДТП є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу щодо нього зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду ОСОБА_1 не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не звертався, а тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп'яніння, також є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 102726 від 28.12.2022 року, складеним та підписаним уповноваженою на це особою (а.с.1);

- результатом тесту, роздруківка якого містить підпис ОСОБА_1 (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», який показав результат - 2,47 проміле (а.с.3);

- диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при перегляді якого підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, 28.12.2022 року вживав спиртні напої після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, до проведення уповноваженою особою огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки у повітрі, видихнутому ним, рівень алкоголю становив 2,47 проміле. При цьому з результатами тесту ОСОБА_1 погодився (а.с.8а);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у якому зазначений результат огляду на місці - проба позитивна 2,47 проміле (а.с.4);

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 102708, складеного по факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що засвідчено його власним підписом, а тому доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не були роз'яснені його права, апеляційним судом не беруться до уваги.

Посилання захисника на те, що в протоколі не зазначено ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння при кваліфікації дій за ч.4 ст. 130 КУпАП у протоколі не зазначаються.

Водночас, з наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що у результаті огляду проведеного поліцейськими, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нерозбірлива мова, окрім того, про наявність у ОСОБА_1 таких ознак сп`яніння було повідомлено останнього працівниками поліції під час з`ясування обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди, після чого ОСОБА_1 вказав, що вживав алкоголь вже після ДТП, що засвідчено відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не проводилась безперервна відеозйомка, що є порушенням п. 5 розділу ІІ Інструкції, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, виходячи з наступного.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так, згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення фрагментів відео з відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) носить ініціативний характер і посилання апелянта на наявність такого обов`язку необґрунтовані.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст. 266 КУпАП допущено не було. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій тощо) апеляційному суду не надано.

При цьому, наявний у справі відеозапис фіксує порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів, отримання позитивного результату про наявність у ОСОБА_1 стану сп`яніння та згоду останнього з результатом огляду.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди апелянта з оскаржуваною постановою.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження адвоката Ничик А.В. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах Серявін та інші проти України, Трофимчук проти України, Проніна проти України). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2023 року є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника Ничик А.В., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Ничик Аліни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю. О. Матвієнко