Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/1239/23
Провадження № 3/506/1310/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року смт Окни

Суддя Красноокнянського районного суду Бурдинюк О.С., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, який протягом року не піддавався адміністративному стягненню,

- за ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

21.11.2023 року до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Згідно п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 18.11.2020 року о 04 год. 00 хв. на південній околиці н.п. Тригради Подільського району Одеської області, було виявлено гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснив злісну непокору законній вимозі складу прикордонного наряду «Секрет», а саме: на неодноразово повторену законну вимогу штаб-сержанта ОСОБА_2 , почав тікати і тільки після попереджувального пострілу зупинився. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Відповідно до ст.255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-10 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Державної прикордонної служби України.

В той же час, у матеріалах справи відсутні дані про те, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, мала на це право, що вона на момент вчинення неправомірних дій виконувала службові обов`язки, пов`язані з охороною державного кордону.

Крім того,ст.185-10 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 185-10 КупАП полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги осіб, які зазначені у диспозиції статті, мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

У матеріалах справи немає даних про те, що працівники прикордонної служби знаходилися під час виконання службових обов`язків і їх дії по затриманню ОСОБА_1 були законними.

Слід також звернути увагу, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця, у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N8 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Аналізуючи законодавство України щодо підстав юридичної відповідальності за певні діяння, Конституційний Суд України дійшов висновку, що законодавець не ототожнив діяння, які проявляються у формі непокори та злісної непокори.

За правовою позицією Конституційного Суду України затримання у будь-якому випадку не може бути визнане обґрунтованим, якщо діяння, які інкримінуються затриманому, на час їх вчинення не могли розцінюватися або не визнавалися законом як правопорушення (абзац дев`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року N 17-рп/2010).

Разом з тим, матеріали справи взагалі не містять даних та підтверджуючих письмових доказів, що громадянин ОСОБА_1 вчинив дії, які свідчать саме про «злісну непокору». Більш того, у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не конкретизовано яка саме законна вимога висувалася даній особі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано розписку ОСОБА_1 , яка протирічить наданим матеріалам, а саме: що дана особа визнає себе винним у спробі незаконного перетину державного кордону, що взагалі не узгоджується зі складом ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, протокол підлягає поверненню, для належного оформлення.

Керуючись ст.256, п.2 ч.1 ст.278 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Бурдинюк О. С.