16.05.2023 Провадження по справі № 3-в/940/3/23 Справа № 940/197/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2023 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу в рамках статті 304 КУпАП,

встановив:

Постановою Тетіївського районного суду Київської області у справі № 940/197/23 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

20.04.2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити виконання вищевказаної постанови в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу строком на один рік, посилаючись на скрутний майновий стан, з огляду на війну, її поганий вплив на його фінансове положення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 25.07.2005).

ОСОБА_1 , обґрунтовуючи заяву щодо розстрочення виконання постанови в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу строком на один рік, зазначив, що наразі грошові кошти в сумі 17000 грн. він не має змоги оплатити у зв`язку із скрутним фінансовим становищем внаслідок втрати роботи через карантин.

При цьому, ОСОБА_1 до заяви про розстрочку сплати штрафу не надав жодних доказів, які б підтверджували обставини, що ускладнюють виконання ним постанови, зокрема відомості про відсутність у власності нерухомого майна, коштів на банківських рахунках, наявності осіб, які перебувають на його утриманні, захворювання, яке позбавляє можливості влаштуватись на роботу тощо.

Разом з тим, посилання заявника на відсутність у постанові реквізитів щодо сплати штрафу та судового збору не є підставою для розстрочення або відстрочення виконання рішення суду.

Більш того, інформація щодо реквізитів рахунків для сплати штрафу та судового збору є загальнодоступною в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України:http://court.gov.ua/sud1026/.

Водночас, суд зазначає у цій постанові реквізити для сплати штрафу:

отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Тетіївська міс./21081100

код отримувача: 37955989

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку: UA0010736.

Суд констатує, що штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи.

Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямовано саме на створення істотних матеріальних наслідків для винуватої особи, який за змістом клопотання хоче їх уникнути шляхом сплати у вигідний для нього спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про розстрочення виконання постанови Тетіївського районного суду Київської області від 23.03.2023 року щодо сплати штрафу у справі № 940/197/23.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 301, 304, 307 КУпАП,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Тетіївського районного суду Київської області від 23.03.2023 року щодо сплати штрафу у справі № 940/197/23 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Мандзюк