Провадження № 3/204/6605/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає у буд. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

21 вересня 2023 року на адресу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 вересня 2023 року справу передано у моє провадження.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 592306 від 21 серпня 2023 року зазначено, що 18 серпня 2023 року о 12 годині, ОСОБА_1 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що виразилося в словесних образах, крику та погрозах фізичною розправою, чим викликав емоційну невпевненість у потерпілої ОСОБА_2 , чим скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

15 листопада 2023 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката Федорця Є.Є. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а. с. 23-28).

В обґрунтування клопотання зазначає про те, що з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 категорично не згоден, вину у вчиненні правопорушення не визнає. Вказує, що дані вказані у протоколі не відповідають фактичним обставинам справи. Так, ОСОБА_1 категорично заперечує факт спілкування у вказаний час з потерпілою, як такий (оскільки не перебував у місці складання протоколу, що можуть підтвердити свідки) та, факт образ на її адресу грубою нецензурною лайкою і погроз фізичною розправою зокрема. Стверджує, що між сторонами виникли стійкі взаємні неприязні відносини через те, що потерпіла неодноразово поміщала ОСОБА_1 на лікування до Обласної психіатричної лікарні та реабілітаційних цент рів без його волі з приводу, на її думку, зловживання ним наркотичних засобів. Загалом ОСОБА_1 через дії матері провів в умовах незаконного позбавлення волі більше ніж півтора роки. Зазначає, що незаконність поміщення останнього до КЗ «Дніпропетровська обласна психіатрична лікарня» встановлена судовим рішенням Дніпровського апеляційного суду у справі № 206/2749/21 від 07 вересня 2021 року. Стверджує, що сама потерпіла неодноразово та постійно погрожує ОСОБА_1 примусовою госпіталізацією та незаконним поміщенням до так званих реабілітаційних центрів для наркозалежних поза його волею, а також тим, що отримає рішення суду про постійний обмежувальний припис щодо нього, яким заборонить будь-яке спілкування з нею. Разом з цим, вказує на те, що потерпіла перешкоджає ОСОБА_1 у його спілкуванні з дідусем та бабусею, відмовляючи йому у категоричній грубій формі. Також, зазначає про те, що в основу вказаного протоколу покладено первісні докази, а саме пояснення самої потерпілої та її заява до органів національної поліції з вказаного приводу, які не містять дати їх складання, що свідчить про їх недопустимість, як доказу по справі. При цьому, вказує на те, що інших доказів, матеріали справи не містять, так само як і не містить відомостей протокол про те, яка саме була завдана шкода потерпілій, в чому вона полягає та який її розмір. Тому прохає суду провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні, адвокат Федорець С.С. клопотання про закриття провадження у справі підтримав, обґрунтування надав аналогічні тексту клопотання.

Згідно із вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки.

Нормою ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КпАП України.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу органу правосуддя, як незалежного арбітра, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Однак, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 592306 від 21 серпня 2023 року, ОСОБА_1 , перебуваючи по АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що виразилося в словесних образах, крику та погрозах фізичною розправою, чим викликав емоційну невпевненість у потерпілої ОСОБА_2 , натомість судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 даних дій не вчиняв, що не відповідає фабулі, яка викладена у адміністративному протоколі.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно із приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд позбавлений можливості за відсутності належних, об`єктивних та допустимих доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, встановити винність чи невинність особи у вчинені адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 268, 283-285, 287, 289 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Суддя А.І. Приваліхіна