Справа № 364/333/23
Провадження № 3/364/145/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 , суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

06.05.2023, ОСОБА_1 по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, а саме дії психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так під час подружньої сварки: ображав дружину нецензурними словами, шарпав за одяг, виганяв з будинку, вів себе агресивно.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені ст. 250 КУпАП, не з`явився.

ОСОБА_1 свою провину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та ствердив обставини вчинення домашнього насильства, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, обіцяв побідного в подальшому не допускати.

Постраждала ОСОБА_2 у судовому засіданні ствердила обставини вчинення правопорушення, викладені у протоколі та повідомила суд, що пробачила ОСОБА_3 , на суворому стягненні не наполягала.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, окрім визнання вини правопорушником, стверджується дослідженими матеріалами адміністративної справи, зокрема:

- обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 742668 від 06.05.2023 (а.с. 1);

- письмовою заявою ОСОБА_2 від 06.05.2023 ( а.с. 3);

- поясненнями потерпілої від 06.05.2023 (а.с. 4).

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За змістом статті 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається щире розкаяння винного.

Обставин визначених ст. 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя не встановила.

Вирішуючи питання адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого правопорушення, дані, що характеризують особу правопорушника, який не працює, щиро розкаюється у вчиненому, обіцяв суду не допускати в подальшому подібних правопорушень, позицію потерпілої ОСОБА_2 , яка на суворому стягненні не наполягала, приходжу до переконання, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах визначених санкцією статті у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Саме такий вид стягнення зможе забезпечити його виправлення та сприятиме недопущенню вчиненню ним подібних правопорушень.

Роз`яснити правопорушнику, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному Законом України « Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 536 гривень 80 копійок судового збору в дохід держави на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Г. Л. Моргун