Дата документу 17.11.2023
Справа № 334/6637/23
Провадження № 3/334/2639/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2023 року до суду з Управління патрульної поліції в Запорізькій області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №047209, складеного 02.08.2023 року о 19:22 поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП сержантом поліції Омельчук М.М., 02.08.2023 року о 18:34 в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, пр. Металургів буд.14 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21103», р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на бодікамеру БК 471546, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушення ПДР. Від надання пояснень відмовився. Відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно Довідки Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП не має, має посвідчення водія НОМЕР_2 від 10.06.2004 року, яке було тимчасово вилучене, видано тимчасовий дозвіл ПК №326132.

05.10.2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 з клопотанням про закриття адміністративної справи, в якому посилався на те, що автомобіль поліцейські не зупиняли, він просто сидів і їв в автомобілі з відкритими вікнами та вимкненим двигуном, того дня з ранку він в якості пасажира їздив з ОСОБА_2 , яку попрохав про допомогу, вони були в лікарні на перев`язці його руки, оскільки він отримав травму лівої кисті на роботі, потім були на пляжі, він сидів на берегу, а вона купалася, потім вони заїхали на заправку і вона запропонувала відвести його додому, але спочатку заїхала додому щоб передягтись. ОСОБА_2 припаркувала автомобіль біля будинку, залишила ключі і пішла, а він пересів на сидіння водія і почав їсти шаурму, яку придбав. Потім підійшов поліцейський і повідомив про порушення п.8.4 ПДР зупинка під забороненим знаком. Він не став сперечатися та більше нічого не пояснював, бо боявся за ОСОБА_2 , якій потім в смс повідомив, що його везуть до медичного закладу, потім він зателефонував її чоловіку ОСОБА_3 та попрохав забрати ключі та документи від автомобіля. Вже у медичному закладі він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння і пояснив, що не керував автомобілем. Вважає, що відсутні докази на підтвердження того, що в нього були ознаки наркотичного сп`яніння, а факт керування транспортним засобом 02.08.2023 року о 18:34 не знаходить свого підтвердження.

Прохав провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

17.11.2023 року в судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, прохав закрити провадження у справі, пояснив, що другий свідок ОСОБА_2 , про допит якої він заявляв клопотання, не може з`явитися в судове засідання у зв`язку з вагітністю.

В судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що він є товаришем ОСОБА_1 , автомобіль належить його дружині ОСОБА_2 , вона керує даним автомобілем, раніше ОСОБА_1 брав даний автомобіль у користування, свідком самої події він не був, обставини справи знає зі слів дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , наразі дружина вагітна.

Суд оцінивши матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що матеріали справи свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, п.2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП.

При цьому, згідно п.3,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Працівником поліції у направленні на огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я в якості підстави для огляду на стан наркотичного сп`яніння зазначено такі ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, що відповідає вимогам вказаної Інструкції.

Так, наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлені:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №047209, складеного 02.08.2023 року о 19:22 поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП сержантом поліції Омельчук М.М.;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КУ «ЗОКНД» ЗОР від 02.08.2023 року 18:36, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду в медичному закладі;

- рапортом поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Омельчук М.М. від 02.08.2023 року;

- відеозаписом події 02.08.2023 року на диску «DVD-R».

Суд критично відноситься до заперечень, які викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, оскільки зазначені у ньому обставини не підтверджено будь-якими доказами: свідок ОСОБА_3 не надав суду відомостей про обставини, що підлягають доказуванню, оскільки не був свідком даної події, свідок ОСОБА_2 , яка згідно пояснень ОСОБА_1 керувала автомобілем, в судове засідання не з`явилася, тому суд вважає, що ці заперечення наведені з метою уникнення від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, суд не приймає пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що він не керував автомобілем 02.08.2023 року, а просто сидів за кермом з вимкнутим двигуном, їв та чекав ОСОБА_2 , з якою з самого ранку їздив в якості пасажира.

Так, в матеріалах справи міститься диск «DVD-R» з відеозаписом події від 02.08.2023 року, який було досліджено судом, з якого видно, що ОСОБА_1 знаходиться за кермом автомобіля в той час, коли до нього підійшов працівник поліції, на питання поліцейського чому він порушує ПДР він відповів, що зупинився тут, 15 метрів протягнув, просто такий голодний був, тут ще один автомобіль стояв і він за ним зупинився, щоб купити шаурму, погодився пройти огляд на стан сп`яніння, але вже після спілкування по телефону в медичному закладі відмовився від проходження огляду та повідомив, що не керував автомобілем.

Суд, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02) суд наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

У пункті 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року по справі «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність…

Тому, враховуючи обставини справи, оскільки така протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні автомобілем - джерелом підвищеної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в дохід держави розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.1 ст.130, 283-285, 287, 289, 307-308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати штрафу в добровільному порядку протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення стягнення, штраф підлягає стягненню з ОСОБА_1 в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі в сумі 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 20.11.2023 року.

Суддя: С.М.Телегуз