запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/426/23Головуючий у 1-й інстанції Дмитрієва М.М.
Єдиний унікальний №333/4864/22Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі ОСОБА_1 , захисника Мітіної І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Астаф`єва Геннадія Владленовича на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 22 вересня 2022 року о 17 годині 45 хвилин у м.Запоріжжі по вул.Космічна буд. №125 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Астаф`єв Г.В. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що жодних доказів керування автомобілем ОСОБА_1 суду не надано.

ОСОБА_1 22.09.2022 року о 21 год. 10 хв. самостійно пройшов огляд лікарем на стан наркотичного сп`яніння в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. За результатами огляду ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не встановлено, про що було складено відповідний висновок.

ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без законних підстав, а тому складений щодо нього протокол не можна вважати допустимим доказом. Свідки для проведення огляду не залучались. Відеозаписом не зафіксовано відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки.

Поліцейськими не було складено акт огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши ОСОБА_1 і захисника Мітіну І.В., які в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №143206 від 22.09.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, в якому викладені ознаки наркотичного сп`яніння та зазначено, що огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Доводи захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає непереконливими.

Зі змісту долученого до матеріалів справи відеозапису об`єктивно вбачається, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та пропонує пройти обстеження у лікаря-нарколога. Водій вимагає присутності адвоката. Далі водій перебуває у зачиненому автомобілі та при цьому розмовляє по телефону з невідомою особу. Всі події відбуваються на території АЗС. Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повідомив суду, що він прибув на АЗС на автомобілі, керуючи ним особисто.

18:11 ОСОБА_1 зазначає працівникам поліції той факт, що він відмовляється їхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того ОСОБА_1 відповів «я не понял почему меня остановили» 18:15.

Пізніше приїхала дружина правопорушника і відігнала автомобіль.

Далі зафіксовано, як співробітники поліції складають протокол про адміністративне правопорушення через відмову водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, поліцейським ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та суть передбаченого ст.130 КУпАП правопорушення.

Суд не приймає до уваги доводи захисника, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки з дослідженого відеозапису вбачається, що працівник поліції неодноразово вимагав від ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак останній весь час ухилявся від виконання такої вимоги.

Апелянт зазначав про незаконність судового рішення через те, що ОСОБА_1 самостійно звернувся того ж дня до лікаря нарколога, за результатами чого встановлено факт відсутності перебування його в стані сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.

Апеляційний суд не погоджується з такими запереченнями, оскільки медичний огляд в закладі охорони здоров`я має проводитись лише у присутності поліцейського. ОСОБА_1 через свою бездіяльність не був доставлений до медичного закладу у супроводі працівників поліції, тому висновок лікаря-нарколога доказового значення в даному провадженні не має.

Крім того, факт проходження ОСОБА_1 медичного обстеження на предмет його перебування у стані наркотичного сп`яніння не впливає на правильність висновків суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, адже останнього визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП саме за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Що стосується посилань апеляційної скарги на нероз`яснення ОСОБА_1 його прав, то протокол про адміністративне правопорушення містить підпис ОСОБА_1 в графі про роз`яснення йому його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Будь-яких заперечень з цього приводу ОСОБА_1 не висловлював та жодних клопотань не заявляв.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду. Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу, яка нібито мала місце 22.09.2022 року.

Заперечуючи проти протоколу, ОСОБА_1 та захисник Мітіна І.В. зазначили, що були відсутні свідки відмови від проходження обстеження.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення

Під час пропозиції поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп`яніння був застосований технічний засіб відеозапису, а тому наявність свідків в даному випадку не є обов`язковим.

Крім того, присутність свідків не повинна бути забезпечена під час огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі судом не встановлено.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника УПП в Запорізькій області про законність своїх дій.

Вказані документи враховуються судом, як додаткове обґрунтування виконання працівниками поліції належної правової процедури та виконання поставлених суспільством обов`язків.

Піддаючи аналізу вищевказані рапорти працівників поліції, суд дійшов до висновку, що вони повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 , який відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України мав обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ухилився від виконання цього обов`язку, що тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, адже відмова від проходження огляду може бути виражена й у пасивній формі шляхом ухилення від виконання цього обов`язку, що випливає із змісту п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, на який посилається апелянт.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Астаф`єва Геннадія Владленовича залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 квітня 2023 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 333/4864/22