Справа № 747/556/23
Провадження№ 3/747/350/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Талалаївка матеріали, що надійшли з Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2023року в смт Талалаївка на вул Центральна водій ОСОБА_1 керував автомобілем SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, суду показав, що він дійсно відмовився пройти огляд на місці, але не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, але працівники поліції не вручили йому направлення. На місці відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки він має ряд захворювань інфекційного характеру і переживав, щоб не залишилась на приладі інфекція. Але працівники поліції не забезпечили йому доставку в лікарню в Прилуки, крім того, в той день він їхав разом із своєю матір`ю, а це вже був вечірній час і не було можливості її доставити додому.

Суд, заслухав пояснення ОСОБА_1 , повно та всебічно дослідив матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З диску з відеозаписом, який долучений працівниками поліції до матеріалів протоколу, вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль, який не включив покажчик повороту, перевіряють документи водія і запропонували йому пройти тест на приладі «Драгер» на стан алкогольного сп`яніння, водій погодився. Працівник поліції починає складати прилад, подає водію запечатану трубку від приладу «Драгер», демонструє, що вона герметично запакована, складає прилад і подає його ОСОБА_1 . На відеофайлі в 19:35 ОСОБА_1 пропонує працівникам поліції домовитись на місці, оскільки він з хлопцями трохи посидів, у нього мама в машині, розповідає, що він колишній працівник податкової поліції і у нього небезпечне інфекційне захворювання. На відеофайлі в 19:38 працівники поліції пропонують водію проїхати в лікарню в Прилуки, щоб там пройти огляд, він спочатку погоджується їхати, потім передумав, працівники поліції повторно пропонують пройти тест на місці і він відмовляється. На відеозаписі в 19:39 працівники поліції пропонують матері водія знайти тверезого водія, так як її сина вони не допускають до керування. На відеофайлі в 19:42 водій погоджується їхати в лікарню в Прилуки. На відеофайлі в 19:48 водій відмовляється проходити огляд на місці зупинки та відмовляється їхати на огляд в лікарню.

За встановлених фактичних обставин справи суд критично відноситься до показів ОСОБА_1 про те, що йому не вручалось направлення, про те, що і не відмовлявся пройти огляд в медичному закладі, і суд розцінює дані покази як стратегію захисту та спосіб уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки при зупинці його працівниками поліції водій вів себе зухвало, неодноразово пропонував домовитись та зазначав, що працював багато років в податковій поліції, і в кінцевому випадку відмовився як пройти огляд на місці, так і їхати в медичний заклад.

Суд приходить до висновку, що оглянутий в судовому засіданні відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів. Зазначений відеозапис стосується ОСОБА_1 та переданий до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього. Вказаний відеозапис містить відомості, що підтверджують вчинене адміністративне правопорушення, а тому береться судом до уваги при винесенні постанови.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.5 ПДР України і в його діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Його вина в порушенні Правил дорожнього руху повністю доведена та підтверджується дослідженими матеріалами справи. Факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення крім дослідженого в судовому засіданні відеозапису також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 09.09.2023 року серії ААД № 329545 та додатками до нього. Суд вважає за необхідне зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. Крім того, аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, матеріали справи містять направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а також працівники поліції роз`яснювали неодноразово про настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Суд вважає за необхідне зазначити, що інфекційна хвороба водія ОСОБА_1 , про яку він зазначав як працівникам поліції, так і під час розгляду справи в суді, про що надав відповідні копії документів, жодним чином не перешкоджала йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, оскільки прилад приводився у робочий стан безпосередньо при водію з використанням одноразової складової його частини, яка перебувала в запакованому стані і відкривалась безпосередньо при ОСОБА_1 . Невизнання ним своєї вини суд визнає як спосіб захисту і уникнення від накладення адміністративного стягнення.

За встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України і скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання. Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і тому підлягає адміністративній відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в розмірі та строками, установлених санкцією частини першої статті 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 0, 2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 536 грн 80 коп.

Керуючись ст. 268, 283, 284, 308, 130 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

Роз`яснити положення ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу ДВС за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові.

На постанову може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Л.В.Тіщенко