ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/524/23 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кантелюка Т.Т.-Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Кантелюка Т.Т.-Ю. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн. .

Згідно даної постанови, 25 червня 2023 року о 08 год. 50 хв. на вул. Бережанська, буд. 12, м. Тернопіль, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Trafic, р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки транспортного засобу огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 ARLM0313, (повірка дійсна до 07 червня 2024 року), результат огляду 0,51 ‰ проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом не з`ясовано усі обставини справи.

Свої доводи мотивує тим, що працівники поліції його не зупиняли, відсутній факт керування транспортним засобом, тому у нього не було обов`язку проходити огляд, а постанова про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення ПДР України скасована.

Зазначає, що долучені до матеріалів спрви відеозаписи не є належними доказами вини ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без участі останнього, з урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858 (надалі Інструкція), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 306008 від 25 червня 2023 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор Drager Alcotest 7510 №0313, останнє калібрування якого здійснювалось 07.06.2023 року.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме результатами тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатор Alcotest , згідно з якими рівень алкоголю в крові становив 0,51 %о.

Матеріалами справи встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків при проведенні огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Встановлені судом обставини відповідають даним, зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

З долученого до матеріалів справи відеозапису, на якому зафіксовано процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції, вбачається, що останній беззаперечно погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. З результатом, визначеним технічним приладом газоаналізатора «Alcotest DRAGER 7510» - 0,51 ‰ (проміле) ОСОБА_1 був ознайомлений та погодився із його показником, а тому відсутні підстави для визнання такого огляду недійсним.

Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави огляду, вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Апелянт зазначає про те, що відсутні дані на підтвердження керування ним транспортним засобом, а працівниками поліції був зупинений безпідставно, у зв`язку із чим у нього не виникло обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Вказує, що відсутність факту керування авто доводиться рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.08.2023 року.

Такі доводи апелянта є неспроможними, виходячи з наступного.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.08.2023 року, предметом оскарження ОСОБА_1 була постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7225414 від 25 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за порушення ним ч.1 ст.122 КУпАП.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що на підставі аналізу наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що позивач ОСОБА_1 керував автомобілем, однакв матеріалах справи відсутні докази про невиконання ним вимог дорожнього знаку 3.25 Обгін заборонено.

Отже, вказаною постановою суду скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення, але підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

При цьому на місці події ОСОБА_1 жодного разу не заперечував, що керував транспортним засобом та допустив порушення ПДР України і здійснив його, тому що поспішав, а також підтвердив факт вживання алкоголю.

У доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що враховуючи допустиму похибку під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, що видихав ОСОБА_1 - 0,51 ‰ (проміле), не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

Такі доводи апелянта є неспроможними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Огляд ОСОБА_1 проводився працівниками поліції за допомогою засобу вимірювальної техніки Alcotest 7510 №ARLM0313.

На вимогу суду, за клопотанням сторони захисту, УПП ДПП в Тернопільській області надано суду сертифікат відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва «Alcotest DRAGER, висновок від 18.02.2019 року №929 та свідоцтво про його державну реєстрацію №14455/2014.

Пунктом 1 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 року №94, встановлено вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюванням.

В даному випадку «Alcotest DRAGER 7510» введений в експлуатацію на території України, а отже не потребує повторної сертифікації на відповідність вимогам Регламенту.

Згідно Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями №1747 від 13.10.2016 року міжповірочний інтервал для газоаналізаторів встановлений строком на 1 рік, тому результати огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 з повіркою приладу, чинною до 07 червня 2024 року, що вбачається з свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51QM069908323 від 07 червня 2023 року, є належним доказом у справі.

При цьому, на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 був згідний з таким результатом огляду ( 0,51 ‰ проміле) та підтвердив факт вживання ним алкоголю.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.3 Правил дорожньогоруху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Кантелюка Т.Т.-Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Кантелюку Т.Т.-Ю. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Кантелюка Т.Т.-Ю. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя