Справа № 355/1375/22
Провадження № 3/355/51/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року суддя Баришівського районного суду Київської області Троценко Т.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління Патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 22.11.2022 о 02 год. 22 хв. на 76 км а/д Київ-Харків, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ISUZU реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідність обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці не реагують на зміну світла. Від проходження огляду у встановленому законом порядку у найблищому закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5, Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, та пояснив, що 22.11.2022 року його було зупинено працівниками поліції. Під час огляду документів йому повідомили, що він ніби-то перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Він погодився поїхати на огляд, але працівники поліції сказали якщо він відмовиться їхати то вони його відпустять, якщо ні, то машину поставлять на штраф майданчик. Він був вимушений відмовитись від проходження огляду у медичному закладі, оскільки не міг залишити машину на штраф майданчику, тому що товар який він перевозив швидко псується.

Свідок ОСОБА_2 капрал БПП у м. Бориспіль УПП в Київській області пояснив, що він зупинив автомобіль під керування ОСОБА_1 .. Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, тремтіли руки, була неприродна блідність обличчя та зіниці очей не реагували на світло. Під час проведення поверхневого огляду у гр. ОСОБА_3 в кишені було знайдено паперовий згорток з порошкоподібною речовиною. Після цього було викликано групу СОГ, а водію запропоновано проїхати до Бориспільської лікарні, для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Водій ОСОБА_4 відмовився в присутності свідків. Щодо залишення автомобіля на штраф майданчику він з водієм ОСОБА_5 нічого не говорив, про це з ним говорив командир Кримський Р..

Викликаний до суду працівник поліції ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від ОСОБА_6 надійшли письмові пояснення.

Адвокат Харчук В.П. в судовому засіданні заперечив проти письмових пояснень працівника поліції та заявив клопотання про закриття адміністративної справи. Підставою для закриття вважає численні порушення норми чинного законодавства при складанні протоколу.

Заслухавши ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Харчука В.П. та пояснення капрала БПП у м. Бориспіль УПП в Київській області Жука О.Г., вивчивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до них матеріалах, переглянувши лазерний диск із записом з боді камери поліцейського, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, насамперед, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність, між іншим, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З пояснень ОСОБА_1 які підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що в ході спілкування із співробітниками патрульної поліції, останні без перевірки у нього будь-яких ознак сп`яніння запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він, будучи абсолютно тверезим відразу погодився. Однак, після того, як він висловив свою згоду на проходження огляду на стан сп`яніння, співробітники поліції почали висловлювати в його бік погрози евакуації транспортного засобу на штраф майданчик. При цьому, з пояснень ОСОБА_1 , які підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що у ході спілкування з працівниками поліції, останні повідомили йому проте, що у нього фактично у відповідності до вимог чинного законодавства України є вибір, як пройти огляд на стан сп`яніння так і відмовитися від його проходження, щосвідчить про провокацію з боку працівників поліції.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

Таким чином, Законом України «Про Національну поліцію» покладено обов`язки на працівника поліції саме попереджати та запобігати вчиненню адміністративних правопорушень, а не підбурювати осіб до вчинення адміністративних правопорушень, видаючи такі дії за законні права громадян, з метою їх подальшого викриття та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до сталої практики Європейського суду із прав людини, висловленої у чисельних рішеннях Суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень.

Європейський суд із прав людини виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції. Так, у рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено те, що підбурювання до вчинення правопорушення буде мати місце, коли працівники поліції з метою встановлення правопорушення, тобто зібрання доказів та подальшого притягнення особи до відповідальності впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене (зокрема п. 55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви»). Притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання зі сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому, докази, здобуті внаслідок підбурювання особи до вчинення правопорушення, відповідно до зазначеної вище практики ЄСПЛ, визнаються недопустимими доказами.

Таким чином, вказані обставини, свідчать про провокацію з боку працівників патрульної поліції до вчинення адміністративних правопорушень громадян, з метою їх подальшого викриття, порушення Закону України «Про національну поліцію» та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також недопустимість доказів, якими обґрунтовано винуватість ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обов`язковою умовою вимоги поліцейського до водія про проходження огляду є її законність та обґрунтованість, а також відповідність встановленому порядку.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підстави для вимоги поліцейського щодо проходження водієм огляду, викладені в п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09.11.2015 №1452/735 відповідно до якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу 2 Інструкції № 1452/735).

Відповідно до ч.5. ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, направлення на огляд є законним виключно за наявності у водія, визначених Інструкцією, ознак сп`яніння.

Згідно п.4 Розділу 1 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У той же час, згідно п. 3 Розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З матеріалах справи та відеозаписів із нагрудних камер працівників патрульної поліції підставою для направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я стало не встановлення у нього ознак наркотичного сп`яніння вичерпний перелік яких наведений у п.4 Розділу 1 Інструкції 1452/735, а виявлення в інформаційно-телекомунікаційні системі МВС інформації про те, що відносно ОСОБА_1 уже складався протокол про адміністративне правопорушення за за ст. 130 КУпАП.

З пояснень ОСОБА_1 та наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 на протязі усього часу спілкування із працівниками патрульної поліції, поводив себе спокійно, координація рухів та мови у нього не порушена, пальці рук не тремтіли.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що посилання інспектора патрульної поліції на те, що зіниці очей не реагували на світло є надуманим та такими, що повністю спростовуються поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що працівники поліції на місці подій, які викладенні а протоколі, не здійснювали перевірку реагування його зіниць на світло.

Віповідно ч. 6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п.6 Порядку 1103) .

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 Розділу 1 Інструкції 1452/735).

Згідно п. 8 Розділу 2 Інструкції, Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

В порушення Закону та Інструкції №1452/735, в матеріалах справи відсутнє письмове направлення про направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, яке містило б відомості про те що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом вказаного направлення та воно було вручено йому під підпис.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що йому ніхто не вручав копії направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не ознайомлював з його змістом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, 247, 268, 276, 277, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Баришівського районного суду Т. А. Троценко