КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 372/298/23 Апеляційне провадження № 33/824/1919/2023Головуючий у суді першої інстанції - Висоцька Г.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 07 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 07.02.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн (а.с. 15-16).

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу та події адміністративного правопорушення. Зазначає, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки працівники поліції не дотримуючись вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735 від 09.11.2015), запропонували пройти огляд за допомогою технічного приладу «Драгер», мундштук якого був відкритий.

Також, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначено, що у період з 05.02.2023 по 16.02.2023 ОСОБА_1 перебував у Київській обласній лікарні № 2 на стаціонарному лікуванні з приводу гострого гнійного парпроктиту. У зв`язку із зазначеним, вказує, що із матеріалами справи ознайомився лише 28.02.2023. Апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 13.03.2023.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Мусаєв М.Г. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду першої інстанції винесена 07.02.2023, тому останній день строку на апеляційне оскарження припадає на 17.02.2023. Апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана до суду першої інстанції 13.03.2023, у зв`язку з перебуванням останнього у Київській обласній лікарні № 2 на стаціонарному лікуванні з приводу гострого гнійного парпроктиту.

Отже строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 пропущено не з його вини, тому, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є поважними, і прихожу до висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 07.02.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо наявності винуватості ОСОБА_1 за складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2023 о 13 год. 45 хв. на автодорозі Н-01 Київ-Знам`янка 55 км. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем OPEL ZAFIRA д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до ДТП, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 130932 від 21.01.2023, складений стосовно ОСОБА_1 , протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 151115 від 21.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 308350, рапортом помічника чергового Обухівського РУП ГУНП у Київській області Качай В.О. від 21.01.2023, поясненнями ОСОБА_2 від 21.01.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому закріплено відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, а також, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Відповідно до ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Вказані вимоги працівниками поліції були виконані, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, була зафіксована на бодікамеру працівників поліції. І, така відмова стала підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суддя першої інстанції, враховуючи наявні в матеріалах докази, дійшов правильного висновку про те, що у вчиненому ОСОБА_1 діянні наявний склад адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За таких обставин, суддя суду першої інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» мундштук якого вже був розпечатаний, не доведено належними доказами та не підтверджено на відеозаписі з бодікамери працівника поліції.

Щодо звільнення від сплати судового збору, то слід зазначити наступне.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції до матеріалів справи було приєднано копію посвідчення серії НОМЕР_2 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи як ветеран війни - інвалід війни.

Також, до апеляційної скарги, окрім посвідчення серії НОМЕР_2 , було подано посвідчення серії НОМЕР_3 в якому зазначено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Отже, згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

З огляду на те, що ОСОБА_1 доведено належними доказами встановлену йому в законному порядку групу інвалідності, яка відносить носія до пільгової категорії людей, тому у суду першої інстанції не було підстав для стягнення з останнього судового збору у розмірі 536,80 грн., тому у цій частині судове рішення підлягає скасуванню. В іншій частині рішення слід залишити без мін.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову скасувати в частині стягнення судового збору, в іншій частині постанову залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 07 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 07 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині стягнення судового збору скасувати.

В іншій частині постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 07 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура