ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/108/23 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

- захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Дубового А.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Дубового А.М. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Як визнав суд, 28 листопада 2022 року близько 23 год. 27 хв. в м. Тернопіль по вул. Б.Хмельницького, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Форд» Скорпіо 2.0, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 369 від 28.11.2022. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Дубовий А. М. вказує на незаконність постанови суду першої інстанції з мотивів недотримання норм матеріального та процесуального права при її ухваленні.

В обґрунтування своїх доводів зазначає про незаконність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки причина його зупинки не узгоджується з приписами ст.35 Закону України Про національну поліцію.

З огляду на те, що ОСОБА_1 був зупинений без належних на то підстав, ставить питання про застосування доктрини плодів отруєного дерева, яка означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

Вважає, що працівниками поліції, всупереч вимог ч.2 ст.266 КУпАП, не було забезпечено належним чином передбачений законом огляд особи.

Звертає увагу, що огляд ОСОБА_1 лікарем КНП ТОМЦСНЗ ТОР проведено за відсутності письмового направлення для такого огляду.

Стверджує, що рапорт працівника поліції не може слугувати беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 , оскільки не містить реквізитів, які б давали можливість оцінювати його з точки зору належності та допустимості.

Вказує, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.11.2022, підписано лікарем ОСОБА_2 , проте огляд проводився іншою особою жіночої статі, що на думку захисту, робить такий доказ недопустимим.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2023 року відносно ОСОБА_3 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Дубового А. М., які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2023 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 388090 від 29 листопада 2022 року, 28 листопада 2022 року близько 23 год. 27 хв. в м. Тернопіль по вул. Б.Хмельницького, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Форд» Скорпіо 2.0, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 369 від 28.11.2022.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудними камерами працівників патрульної поліції встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом«Форд» Скорпіо 2.0, д.н.з. НОМЕР_1 під час комендантської години, введеної у зв`язку з дією на території України воєнного стану.

Таким чином, стверджувати про незаконність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , як про це зазначає сторона захисту в апеляційній скарзі, апеляційний суд підстав не вбачає.

Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу поліцейським повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, на що останній відмовився, однак виявив бажання пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №369, складеного лікарем КНП ТОМЦСНЗ ТОР ОСОБА_4 28 листопада 2022 року о 23 год. 50 хв., ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу, що висновок лікаря про стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 базується на його оцінці проведеного обстеження особи, яке включає в себе не лише тестування за допомогою технічних засобі, а й на підставі проведених досліджень, яким є поведінки обстежуваної особи, її мовна здатність, вегето-судинні реакції, рухова сфера, точність рухів.

Виходячи з цього, огляд та проведені обстеження в медичному закладі давали підстави лікарю зробити остаточний висновок про стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Доводи сторони захисту про недопустимість вищенаведеного медичного висновку є неспроможними, з огляду на те, що огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я проведений у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, і підстав ставити під сумнів висновок за результатами такого огляду суд не вбачає.

Відповідно, суд першої інстанції обґрунтовано послався в постанові на цей висновок як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта, що направлення в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було складено після проходження ОСОБА_1 такого, не є безумовною підставою для скасування по суті правильного рішення суду першої інстанції.

Доводи сторони захисту про недопустимість як доказу висновку щодо результатів медичного огляду з тих мотивів, що такий висновок підписано лікарем ОСОБА_2 , а огляд проводився іншою особою жіночої статі, є непереконливі і спростовуються матеріалами відеозапису, якими засвідчено, що огляд проводився двома працівниками медичного закладу, в тому числі, особою, яка підписала медичний висновок.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Дубового А.М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя