ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю секретаря судового засідання Греся А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з доповненнями адвоката Шльонських О.М., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 03 листопада 2022 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 496 гривень 20 копійок судового збору на користь держави.

За постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 12 грудня 2021 року о 10 годині 50 хвилин по просп. Гагаріна, 137 у м. Харків у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував автомобілем «HYUNDAI ACCENT», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Шльонських О.М. просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 03 листопада 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевий суд не врахував те, що: в матеріалах провадження відсутні належні й достатні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин; у названому протоколі не зазначено про затримання або блокування автомобіля; ОСОБА_1 направляв на електронну адресу суду клопотання про відкладення судового засідання та не з`явився в нього у зв`язку з перебуванням на амбулаторному лікуванні, а тому розгляд справи без його участі є безпідставним.

У доповненні до апеляційної скарги адвокат Шльонських О.М., посилаючись на закінчення на момент апеляційного розгляду строків, передбачених ст.38 КУпАП, просить закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.284 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Шльонських О.М., будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового засідання апеляційної інстанції, заявили клопотання щодо здійснення апеляційного розгляду за їх відсутності.

Апеляційний суд перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги з доповненнями та дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи належних і достатніх доказів учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами ж п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КУпАП - керування ним як водієм транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми доказами, та є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №277015 12 грудня 2021 року о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_1 по просп. Гагаріна, 137 у м. Харків у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував автомобілем «HYUNDAI ACCENT», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Наведені вище обставини підтверджуються даними відеозаписів від 12 грудня 2021 року, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що за наведених вище обставин (місця, дати й часу) ОСОБА_1 керував автомобілем «HYUNDAI ACCENT», н.з. НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією у зв`язку з проїздом перехрестя на жовтий сигнал світлофора. На час зупинки ОСОБА_1 знаходився на місці водія в транспортному засобі з увімкненими аварійними сигналами та підтвердив те, що керував автомобілем (03:18-03:21 хвилини відеозапису №4 на технічному носієві №1). ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці правопорушення з використанням працівником поліції спеціального технічного засобу, результат якого склав 1, 83 проміле алкоголю в крові, та в подальшому - в медичному закладі (а.с.19).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем позбавлені підстав, оскільки спростовуються змістом відеозаписів.

Зафіксовані ж засобами об`єктивного контролю обставини об`єктивно підтверджуються даними роздруківки технічного приладу «Drager Alcotest 7510» та акту огляду на місці зупинки з відображеним у них результатом 1, 83 проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 , а також висновку щодо результатів огляду в закладі охорони здоров`я №2700 від 12 грудня 2022 року, якими встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем (а.с.3-6).

Доводи апелянта, які зводяться до відсутності даних щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, є непереконливими, оскільки до матеріалів справи долучено розписку, за змістом якої автомобіль «HYUNDAI ACCENT», н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , передано іншій особі для доставки до місця проживання ОСОБА_1 (а.с.14). При цьому, всупереч доводам апелянта, закон не вимагає зазначення цих відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, наведені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних підстав не довіряти їм немає.

Також апеляційний суд уважає неспроможними твердження представника про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.284 КУпАП.

Пунктом 7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП (в редакції Закону України, в тому числі на час вчинення адміністративного правопорушення) адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Установлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, 12 грудня 2021 року. За оскаржуваною постановою на нього накладено адміністративне стягнення 03 листопада 2022 року, тобто з дотриманням регламентованого ч.6 ст.38 КУпАП строку, а тому підстави для закриття провадження згідно з положеннями п.7 ст.247 КУпАП є відсутніми.

У той же час, обчислення названого строку станом на момент апеляційного розгляду не ґрунтується на вимогах КУпАП, оскільки факт дотримання строку, передбаченого ч.6 ст.38 КУпАП, законодавцем пов`язується виключно з кінцевим моментом у вигляді накладення адміністратиного стягнення (місцевим судом), а час, який сплинув у ході набрання оскаржуваною постановою законної сили, не впливає на обчислення цього строку.

Щодо доводів апелянта про здійснення розгляду справи без участі ОСОБА_1 під час провадження в суді першої інстанції, то можливість реалізації прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, йому та його представнику було надано в суді апеляційної інстанції. Більше того, в заявленому клопотанні порушено питання про здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження перевіркою матеріалів справи.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_1 є водієм, що підтверджується довідкою інспектора ВАП УПП у Харківській області ДПП (а.с.5).

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга з доповненнями не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу з доповненнями адвоката Шльонських О.М., в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 03 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун