Справа № 304/821/23 Провадження № 3/304/511/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, проживає в цивільному шлюбі, тимчасово непрацюючий,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

09 травня 2023 року з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що їх необхідно повернути на доопрацювання до відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з наступних мотивів.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 823106 від 25 квітня 2023 року вбачається, що 08 квітня 2023 року о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_1 у громадському місці по вул. Ужанській в м. Перечин наніс один удар рукою по обличчі та один удар ногою в область грудей ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян. Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфіковані за статтею 173 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 823106 від 25 квітня 2023 року; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08 квітня 2023 року; заяву ОСОБА_2 від 08 квітня 2023 року; письмові пояснення останньої, ОСОБА_3 і ОСОБА_1 .

Оцінюючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя враховує таке.

Суддя розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі.

Адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Громадський порядок це система суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об`єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у громадському місці по вул. Ужанській в м. Перечин наніс один удар рукою по обличчі та один удар ногою в область грудей ОСОБА_2 .

В матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Натомість з пояснень ОСОБА_1 , наданих ним безпосередньо в судовому засіданні, суддею встановлено, що останній з потерпілою ОСОБА_2 з 08 березня 2023 року проживають в цивільному шлюбі.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У відповідності до вимог п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Згідно п. п. 4, 14, 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру

Таким чином, дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття в справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції обвинувача та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Також підставою повернення справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на доопрацювання є те, що в протоколі не вказано відомостей про всіх свідків і понятих, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, адресу місця проживання таких та відсутні їх підписи.

Крім цього, до протоколу не додано даних, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Одночасно суддя зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тому, з урахуванням викладеного, суддя дійшла висновку, що вказані обставини унеможливлюють розгляд цієї справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, а тому матеріали слід повернути на доопрацювання для усунення недоліків.

Керуючись статтями 7, 9, 251, 255, 277, 278-280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП повернути на доопрацювання до відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для усунення недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Гевці В. М.