Справа № 216/657/23
провадження 3/216/722/23
ПОСТАНОВА

іменем України

04 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини ДШВ25, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2023 року поліцейським полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Карабаджа Л.С. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 422922 відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого, 22 січня 2023 року о 02 год 40 хв біля буд. 26 по вул. Миколаївське шосе у Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Drager водій відмовився

ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Максимов Р.І. в судовому засіданні просив суд провадження у справі закрити у зв`язку із тим що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівниками поліції був порушений порядок проведення медичного огляду. Також звернув увагу суду на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення надісланому на розгляд суду ознаки алкогольного сп`яніння вже були дописані після вручення копії протоколу ОСОБА_1 і у його примірнику вони відсутні.

Свідок ОСОБА_3 , яка є поліцейським ППП в м. Кривий Ріг в судовому засіданні пояснила, що дійсно ознаки алкогольного сп`яніння були внесені до протоколу про адміністративне правопорушення вже після вручення його копії ОСОБА_1 .

Вислухавши захисника та свідка, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, давши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Таким чином, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №422922, складений щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254, ст. 256 КУпАП, п. 8 Порядку, п. 7 розділу 2 Інструкції №1376, оскільки первинний протокол, копію якого було вручено ОСОБА_1 не містить ознак алкогольного сп`яніння, в той же час з протоколу наданого працівниками патрульної поліції до суду вбачається, що ними унесено додаткові записи після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено, оскільки копія протоколу вручена ОСОБА_1 не містить ознак алкогольного сп`яніння, а протокол, наданий до суду вже містить.

При цьому, Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд робить висновок, що фабула правопорушення, відображена в протоколі, по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення.

Тобто доповнення обвинувачення, після його пред`явлення особі є порушенням права на захист особи, а отже є істотним порушенням прав людини та вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року.

Крім того, дослідженими в судовому засіданні відеозаписами, які містяться в матеріалах справи було встановлено, що після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, його не було відсторонено від керування, більш того поліцейський йому запропонував перепаркувати транспортний засіб, а після вручення ОСОБА_1 протоколу, повідомив йому, що він може їхати і ОСОБА_1 поїхав далі, що свідчить, що поліцейський сам не вважав, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У зв`язку із чим, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Таким чином в судовому засіданні не було встановлено об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП інкримінованого водію ОСОБА_1 .

Оцінивши, наявні в даній адміністративній справі, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому у вину працівником патрульної поліції складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справу про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 36, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М.В. БУТЕНКО