Справа № 692/235/23
Провадження № 3/692/183/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року смт Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 801831 від 04.03.2023р., ОСОБА_1 04.03.2023р. близько 11:15 год. в АДРЕСА_1 , продала 150 грам люлькового тютюну (два стакани) без марок акцизного податку, за 50 грн. гр. ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 156 КУпАП.

У судове засідання 27.03.2023р. гр. ОСОБА_1 не з`явилась, натомість скерувала до суду письмову заяву від 27.03.2023р. про розгляд справи без її участі, у якій вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнала, вказала, що тютюн не продавала, надані письмові пояснення підтримала повністю, клопотала про закриття справи за відсутністю події і складу правопорушення.

Тому суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 відповідно до ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 801831 від 04.03.2023р., ОСОБА_1 04.03.2023р. близько 11:15 год. в АДРЕСА_1 , продала 150 грам люлькового тютюну (два стакани) без марок акцизного податку за 50 грн. гр. ОСОБА_2 .

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано вказаний протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 04.03.20233р., фото формату А4 та супровідний лист до суду від 20.03.2023р.

Інших доказів суду не надано.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.156 КУпАП настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Об`єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Згідно положень ст. 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання.

Відповідно п. 4.1.202. ст. 14 ПК України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Згідно п. 226.1. ст. 226 ПКУ у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , 04.03.2023р. близько 11:15 в с. Білоусівка, він був зупинений працівниками поліції, так як є раніше судимим. У ході бесіди працівники поліції помітили у ОСОБА_2 поліетиленовий пакет з подрібненим тютюном і ОСОБА_2 повідомив, що придбав тютюн у кількості 2 стакани за 50 грн. у ОСОБА_3 , при цьому тютюн продала його дружина.

Згідно доданого фото на папері формату А4 чоловік у верхньому одязі перебуваючи на вулиці у світлу пору доби, у невідомому місці, тримає у руці прозорий пакетик з невідомим вмістом. Фото не містять будь-яких пояснювальних написів. Дане фото не розкриває інформації про зображене на ньому та не дає відповіді на питання як про обставини його виготовлення (дата, час, місце тощо), так і про зображену особу та вміст пакетику.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , вона вирощує тютюн для власних потреб - для свого чоловіка, без мети здійснення його продажу. 04.03.2023р. до неї прийшов місцевий житель ОСОБА_2 та попросив закурити. ОСОБА_1 стало шкода ОСОБА_4 і вона йому дала близько 2 стаканів тютюну, після чого останній подякував та залишив подвір`я.

У протоколі вказано, що ОСОБА_1 здійснила продаж тютюну 04.03.2023р. близько 11:15 год. Однак дане твердження суперечить відомостям, викладеним у письмових поясненнях ОСОБА_2 , відповідно до яких у цей час він був зупинений працівниками поліції, з якими в подальшому спілкувався. Таким чином твердження про час вчинення правопорушення викликає у суду сумніви.

У наданих на розгляд суду матеріалах наявні відомості про продаж гр. ОСОБА_1 люлькового тютюну без марок акцизного продажу у кількості 150 грам (2 стакани), при цьому згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 огляд не проводився, відомості про будь-які вилучення відсутні. У матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо вилучення у ОСОБА_2 об`єкту правопорушення та /або його добровільної видачі з подальшим зважуванням вилученого або проведення інших обмірювальних дій. Таким чином адміністративні матеріали не містять відомостей як про вилучення тютюну, так і про проведення відповідних досліджень для встановлення його виду та приналежності саме до групи люлькового тютюну та встановлення об`єму або ваги такого тютюну.

Також матеріали не містять жодних відомостей про долю грошових коштів, нібито отриманих ОСОБА_1 внаслідок такого продажу, відомості про вилучення таких коштів у матеріалах справи відсутні. Тому суд не вважає доведеною обставину отримання ОСОБА_1 грошових коштів, в т.ч. у вказаному у протоколі розмірі, за надану ОСОБА_2 речовину.

Таким чином, висновок уповноваженої особи про набуття ОСОБА_2 тютюну внаслідок продажу викликає у суду сумніви. Більше того, жодним доказом не підтверджено того, що набута ОСОБА_2 речовина є саме тютюном, зокрема, люльковим. Так само жодним доказом не підтверджено необхідність маркування даного тютюну марками акцизного збору.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 801831 від 04.03.2023р. не містить відомостей про свідків та потерпілих. Таким чином процесуальний статус ОСОБА_2 , письмові пояснення якого маються у матеріалах справи, чітко не визначено.

У графі щодо додатків до протоколу вказано: пояснення, фотокартка - без розшифровки даних.

Матеріали справи не містять жодних відомостей про надходження інформації, що стала підставою необхідності перевірки поліцейським факту вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП ОСОБА_1 , як то: заяв, рапортів чи повідомлень. Тому у суду виникають сумніви щодо доцільності та законності проведення перевірки відносно ОСОБА_1 , наслідком якої став протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 801831 від 04.03.2023р.

Таким чином, факт продажу ОСОБА_1 04.03.2023р. близько 11:15 год. в АДРЕСА_1 , продала 150 грам люлькового тютюну (два стакани) без марок акцизного податку за 50 грн. гр. ОСОБА_2 , вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, яким визначено межі судового розгляду, не знайшов свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплений належними доказами.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому їй діянні та наявності у її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 156, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко