Справа № 304/301/23 Провадження № 3/304/257/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 044408 від 10 січня 2023 року, того ж дня о 02.50 год у селі Т.Ремета по вулиці Визволення водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», р/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Зазначені дії ОСОБА_1 інспектором СРПП відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Кирликом Ю.В. кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вини ОСОБА_1 поліцейським надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 044408 від 10 січня 2023 року, Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до протоколу серії ААБ № 044408, письмові пояснення ОСОБА_1 від 10 січня 2023 року, а також рапорт від 10 січня 2023 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак його захисник адвокат Мицянка А.М. подав письмове клопотання, в якому просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що зі слів ОСОБА_1 йому стало відомо, що 10 січня 2023 року близько 02.50 год той знаходився у селі Т.Ремета на вул. Визволення та стояв біля свого автомобіля. В цей час до нього підійшли особи, які представилися працівниками поліції, після чого один з них, зазначивши, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повідомив про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Натомість ОСОБА_1 вказував на те, що транспортним засобом він не керував та у стані сп`яніння не перебуває, однак працівники поліції дали підписати йому декілька невідомих паперів та поїхали далі. Лише згодом ОСОБА_1 стало відомо, що відносно нього на розгляді у суді перебуває справа про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. У свою чергу захисник вказує на те, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 складені з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, оскільки під час оформлення відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не застосовувалися технічні засоби відеозапису та не були присутні два свідки, а відтак протокол вважається недійсним. Крім цього звертає увагу суду на те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а відтак й вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. На підставі наведених обставин вважає, що при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не зібрано доказів його вини, а відтак просить клопотання задовольнити; розгляд справи просив проводити без їх участі з врахуванням поданого клопотання.

Вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також клопотання захисника, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9. ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України/МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008.

Так, згідно з п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, за наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Положеннями статті 130 КУпАП та пункту 2.5 ПДР України передбачено, що до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, може бути притягнута лише водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом.

Натомість встановити вказану обставину, так само як і дотримання поліцейським порядку огляду особи на стан алкогольного сп`яніння чи то відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду, суд позбавлений можливості, оскільки матеріали відеозапису у порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП до справи не долучені, що додатково підтверджується Актом про втрату документів або перепідшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (паковання) від 20 лютого 2023 року, згідно з яким у матеріалах, що надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського РУП не виявилося вказаного у додатку диску з відеозаписом (а. с. 8, 9). Відсутність зазначеного відеозапису також підтверджується рапортом інспектора Кирлика Ю. від 15 січня 2023 року (а. с. 7).

При цьому свідки при проведенні огляду ОСОБА_1 залучені не були.

Отже особа, яка складала даний протокол і на яку законом покладений обов`язок щодо збирання доказів (абзац 2 статті 251 КУпАП) не надала суду доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і при цьому відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, а відтак інспектор Кирлик Ю.В. порушив порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП.

Суд зазначає, що огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням зазначеного у ст. 266 КУпАП порядку вважається недійсним, і не є доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Тобто керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова такого пройти огляд на стан сп`яніння кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП тільки з його слів (а. с. 3). Однак наразі ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості, закріпленого ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Відтак суддя вважає, що наведені в протоколі відомості щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дають змоги для безсумнівного висновку про його винуватість, належних доказів матеріали справи не містять.

Суддя зазначає, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.