Справа 573/346/23
Номер провадження 3/573/194/23
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньової О.М.,

захисника Крамаренко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білопільського районного суду Сумської області матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

12.02.2023 о 10:30 у с. Вири, по вул. Центральній, ОСОБА_1 керував автомобілем Фольцваген Т4, реєстр. номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння відповідно до результату огляду на стан сп`яніння, проведеного у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Драгер, результат тесту 0,37‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Його захисник адвокат Крамаренко І.В. просила закрити провадження в справі, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 р. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. п. 6, 7 р. І зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 12.02.2023 серії ААД №117013, складеним уповноваженою на те особою відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 12.02.2023 о 10:30 у с. Вири, по вул. Центральній, ОСОБА_1 керував автомобілем Фольцваген Т4, реєстр. номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння відповідно до результату огляду на стан сп`яніння, проведеного у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Драгер;

- результатом тесту на стан сп`яніння від 12.02.2023 №2033, проведеного у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», прилад №ARNA-0359, результат 0,37‰;

- відео з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest», результат 0,37‰.

Доводи захисника про те, що працівником поліції було порушено процедуру проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не запропоновано пройти такий огляд у медичному закладі, суперечать п. 7 р. І Інструкції №1452/735. Так, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, незгоди з результатом огляду не висловив, а навпаки намагався домовитися з працівниками поліції, що б вини не складали протокол або склали його за іншою статтею.

Посилання захисника на відсутність у справі направлення водія на огляд для виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я, суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно із законодавством України про адміністративні правопорушення відповідне направлення видається працівником поліції уповноваженій особі закладу охорони здоров`я (яке залишається в цій установі), а не особі, яка керувала транспортним засобом з ознаками сп`яніння, і лише за обставин, коли така особа має бажання проходити відповідний огляд. Коли особа, яка керує транспортним засобом не бажає проходити огляд у закладі охорони здоров`я, то направлення не видається.

Доводи захисника про те, що результат тесту міг залишитися від іншої особи, не заслуговують на увагу, оскільки законодавець надає водієві право пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки автомобіля, так і в закладі охорони здоров`я в разі незгоди з показниками спеціального технічного засобу, про що було наведено вище. При цьому ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», з результатом якого погодився, показники цього спеціального технічного засобу не оспорював. Зокрема, останній особисто підписав протокол та результат тесту на стан сп`яніння і як водій зобов`язаний був знати усі вимоги ПДР, п. 2.9а яких прямо забороняє водієві керувати автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. При цьому в державі діє презумпція знання законодавства України і незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ч. 2 ст. 68 Конституції України).

З приводу доводів захисника про те, що поліцейський залучив лише одного свідка, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частину 2 ст. 266 КУпАП на підставі Закону України від 16.02.2021 №1231-ІХ викладено в новій редакції, відповідно до якої огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки всі дії з приводу проходження огляду на стан сп`яніння були зафіксовані на відеозапис, який долучений до справи та містить фіксацію всієї процедури, а тому наявність 2 свідків у цьому разі є не обов`язковою, у зв`язку з чим це не впливає на допустимість самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів захисника в тій частині, що зміст врученого ОСОБА_1 примірника протоколу відрізняється від того, який направлений до суду, то вони також не є підставою для закриття провадження в справі, оскільки з огляду на вимоги ст. 280 КУпАП ця обставина суттєво не впливає на встановлення обставин вчинення правопорушення, не спотворює змісту протоколу та автоматично не створює ситуацію, за якої процесуальний документ є недійсним, а докази - недопустимими, оскільки при вирішенні цього питання необхідно виходити насамперед з істотності порушення прав, законних інтересів і свобод ОСОБА_1 , бо не всі порушення процесуального закону, допущені під час оформлення документів та збирання доказів стороною провадження в справі є підставою для визнання цих доказів недопустимими. Під час складання протоколу уповноваженою особою до ОСОБА_1 було офіційно доведено суть вчиненого ним правопорушення, пункт ПДР, який ним порушений (п. 2.9а), статтю КУпАП, яка передбачає відповідальність (ч. 1 ст. 130), що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора.

Наведені захисником обставини щодо вказаного факту не суперечать принципу правової визначеності та не є підставою для визнання протоколу неналежним чи недопустимим доказом.

Крім того, судом здійснений розгляд не копії, а оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначені всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП). ОСОБА_1 об`єктивно мав достатньо можливостей з використанням власних процесуальних прав та кваліфікованої юридичної допомоги організувати свій захист у належний спосіб і без обмежень щодо можливостей вживати усіх засобів захисту під час судового розгляду, а також у законний спосіб впливати на його результат.

Крім того, суд зазначає, що правомірність зупинки транспортного засобу не входить до предмету доказування за фабулою ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому посилання захисника на те, що працівниками поліції не було роз`яснено причину зупинки, не мають правового значення для вирішення питання про наявність чи відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вище наведене підтверджує не лише факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем, а й дотримання працівниками поліції самої процедури огляду, яка була проведена на місці зупинки т/з, хоча й без свідків, але з відеофіксацією подій, що повністю відповідає вимогами законодавства України про адміністративні правопорушення.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, суд вважає за можливе піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, на підставі ст. 401, ч. 7 ст. 283 КУпАП необхідно стягнути на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати штрафу на користь держави в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу і вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя -