02.05.2023 Справа № 696/409/23
№ 3/696/318/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Кам`янка

Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Шкреба В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Сектора поліцейської діяльності № 2 (м.Кам`янка) відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , непрацюючу,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , непрацюючу,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП,-

встановив :

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 530444 від 14 квітня 2023 року, 14 квітня 2023 року, близько 21 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, вчинила домашнє насильство відносно своєї доньки гр. ОСОБА_2 , а саме ображала її, виражалась в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим своїми діями порушила Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 512214 від 14 квітня 2023 року, 14 квітня 2023 року, о 21 год. 00 хв., гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, вчинила домашнє насильство відносно своєї матері гр. ОСОБА_1 , в ході чого ображала її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, штовхала її, чим своїми діями порушила Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Дії даних осіб кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, про причини неявки не повідомляли.Однак їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої та свідка, керуючись законом, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Тож, досліджуючи останній, разом із іншими, додатними до нього матеріалами, суд прийшов до таких висновків.

Відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

У даному випадку, із протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що як гр. ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 які є членами сім`ї, як мати та дочка, ображали один одного нецензурними словами, погрожували фізичною розправою, штовхали, чим своїми діями порушили Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п. 3 ч.1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити, що конфлікт (лат.conflictus-зіткнення,сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що 14.04.2023 року, близько 21 год.00 хв. за місцем проживання сім`ї, гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , атмосфера взаєморозуміння між дочкою та матір`ю, була відсутня. Дане вбачається із письмових пояснень які знаходяться у справі. Зокрема із їхніх письмових пояснень вбачається, що як гр. ОСОБА_1 ображала свою дочку, так і гр. ОСОБА_2 ображала свою матір. Даний конфлікт хотів уладнати староста села гр. ОСОБА_3 , та після того як у нього нічого не вийшло, він викликав поліцію.

Однак письмові пояснення старости села, як свідка у даній справі, матеріали справи не містять. Характеристики за його підписом, які знаходяться у матеріалах справи на даних осіб позитивні.

У даному випадку, з огляду на установлені судом фактичні обставини справи, приходжу до висновку про відсутність як у діях гр. ОСОБА_1 так і у діях гр. ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, позаяк, у останніх був відсутній умисел на заподіяння шкоди психічному здоров`ю один одному, що в даному випадку вказує, що у даній ситуації мав місце саме конфлікт.

Зокрема, ОСОБА_1 вказувала на те, що сварка була спровокована тим, що її донька перебуваючи в домоволодінні своєї рідної тітки гр. ОСОБА_4 вчинила сварку зі своєю бабусею ОСОБА_5 . Однак ні письмових пояснень бабусі, а ні рідної тітки гр. ОСОБА_2 , матеріали справи не містять, що в свою чергу також позбавляє суд встановити у більш повній мірі обставини даної справи.

При цьому, суд, окрім викладених вище мотивів, виходив ще й з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

Інакше кажучи, саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених ст.3 Закону № 2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме : завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В даному випадку наявність наслідків дій як гр. ОСОБА_1 так і гр. ОСОБА_2 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю один одному, у протоколі про адміністративне правопорушення не відображено, їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом поза розумним сумнівом, а, відтак, ці доводи грунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

Інакше кажучи, з фабули протоколів не простежується факт того, що конфліктна ситуації викликала у осіб, які зазначені у протоколах як постраждалі, побоюванням за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, суд зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати дані протоколу, з урахуванням того, що у справі«Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У звязку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Тож, суд не вправі у цьому випадку визначати обставини, які свідчать про наявність всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення у цій ситуації, адже підлягають доказуванню у порядку і у спосіб, що передбачені КУпАП, з урахуванням положень ст. 251 цього Кодексу щодо доказів, і мають кореспондуватися із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», тобто, суд позбавлений можливості встановити їх із самих лише слів учасників провадження про адміністративне правопорушення, без належних доказів і розкриття змісту.

При цьому, суд звертає увагу, що як в поясненнях гр. ОСОБА_1 так і в поясненнях гр. ОСОБА_2 відсутнє посилання, що даними діями завдана шкода їхньому психічному чи фізичному здоров`ю.

Таким чином, суд не встановив наявності у діях осіб яким інкримінується адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП умислу на вчинення домашнього насильства психологічного характеру одиин одному.

Окрім цього, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тому, у світлі всього вищевикладеного, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 247, 278, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у їхніх діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, захисником через Кам`янський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.В.Шкреба