Справа № 454/2762/22 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 33/811/589/23 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Бруха Андрія Олексійовича на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 15 листопада 2022 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20коп.

Згідно постанови судді, 20 вересня 2022 року о 13.05 год. в м.Сокалі по вул.Шептицького, 49 Червоноградського району Львівської області в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шкода Октавія» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`янінні відмовився в медичному закладі.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Брух А.О. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки в матеріалах справи міститься диск, який не відображає всіх подій. Вважає, що працівниками поліції порушено процедуру направлення водія на огляд для виявлення стану наркотичного сп`яніння. Зазначає, що судом першої інстанції належним чином не перевірено дані обставини. Стверджує, що ОСОБА_1 у медичному закладі не було забезпечено можливість проведення огляду в медичному закладі шляхом проведення досліджень усіх можливих зразків біологічного середовища.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Червоноградського міського суду Львівської області від 15 листопада 2022 року, мотивуючи тим, що про наявність вищевказаної постанови правопорушнику стало відомо лише 10 березня 2023 року; скасувати оскаржувану постанову, а провадження по даній справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Брух А.О., будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі в розгляді справи не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за їх відсутності, так як згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка повторно протягом року вчинила будь-яке з вищевказаних порушень.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовилася.

Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №173217 від 20 вересня 2022 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; відеозаписом події, та іншими матеріалами справи, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Що стосується доводів апелянта щодо порушення проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.

Посилання адвоката Бруха А.О. на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки з фізіологічних причин не міг надати біологічне середовище (сечу), вірно розцінено працівником поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, та підтверджується зібраними матеріалами у справі.

Крім цього, як вбачається із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 маючи ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився надати зразок сечі для проведення дослідження, мотивуючи це тим, що не може сходити в туалет, при цьому у протоколі про адміністративне правопорушення, не заперечував обставини вчинення ним правопорушення, викладені у протоколі, лише відмовився від підпису, що про зроблена відповідна відмітка у такому.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

Твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 адвокату Брух А.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Червоноградського міського суду Львівської області від 15 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Бруха А.О. залишити без задоволення, а постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 15 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.