Справа № 331/1931/23
Провадження № 3/331/851/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №388781 від 14.03.2023 року, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , працевлаштованого водієм автотранспортних засобів Вільнянського машинобудівного заводу, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №388781 від 14.03.2023 року 14.03.2023 року о 23-37 годин в м. Запоріжжя, Олександрівський район, пр. Соборний біля буд. 91 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом ЗАЗ VIDA державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення для забезпечення його явки у судове засідання до суду не надав. Захисник особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, не заперечувала проти розгляду за відсутності ОСОБА_1 .

Адвокат, який діє в інтересах ОСОБА_1 ОСОБА_2 в усних та письмових поясненнях зазначила, що через хвилювання ОСОБА_1 перед поїздкою вжив лікарський препарат «Барбовал». Під час самої поїздки почував себе добре, адекватно. Також його поведінка, зафіксована на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, свідчить про відсутність у нього ознак сп`яніння. Просила зважати на те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, працевлаштований водієм, через що посвідчення водія йому потрібне, щоб заробляти на життя, майнова шкода правопорушенням не заподіяна. ОСОБА_1 є волонтером, сама відмова від проходження огляду була вчинена в стані сильного душевного хвилювання. Також звернула увагу суду на те, що ОСОБА_1 характеризується лише з позитивної сторони, згідно довідки КНП «ОКЗ з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 15.03.2023 року на обліку у КНП «ОКЗ НПД» ЗОР не знаходиться. Просила призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Заслухавши ОСОБА_1 , його адвоката Железняк-Кранг І.В., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п. 2.5. водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Виконання вищевказаного пункту 2.5. Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Отже Правилами дорожнього руху на особу, які є водієм покладаються додаткові обов`язки та обмеження, яких вона повинна дотримуватися у зв`язку із тим, що експлуатує об`єкт підвищеної небезпеки.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме:

-протоколом від 14.03.2023 року серії ААД №388781, згідно якого ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 14.03.2023 року, згідно огляду якого в ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest drager 6820 не проводився у зв`язку із відмовою;

-відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №474978, 474345 де зафіксовано зупинку транспортного засобу ЗАЗ VIDA державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .. Під час бесіди з ОСОБА_1 працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, після чого було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився. («23:52:10»). Також працівниками поліції було роз`яснено останньому права, передбачені ст. 268 КУпАП та Конституцією України, повідомлено наслідки відмови від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння. Після складання протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений із ним.

Зазначений акт та направлення на огляд складене із дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Ані у своїх письмових поясненнях, ані в усних захисник не заперечувала факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмову від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Отже діяння ОСОБА_1 , відображені у протоколі про адміністративне правопорушення охоплюються диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов`язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи клопотання захисника про призначення ОСОБА_1 покарання нижче нижчої межі відповідно до санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, зважаючи на характеризуючи матеріали, то суд зазначає наступне.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною і чітко визначає, що на водіїв накладається штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Загальна частина Кодексу України про адміністративні правопорушення також не передбачає можливості звільнення від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП (ст. 22 КУПАП), чи призначення іншого стягнення, ніж визначено у санкції статті.

Більш того, нормою ст. 30 КУпАП передбачені певні випадки, за яких не призначається стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, однак вона не містить підстав, на які посилається захисник. Також, самою нормою визначено, що вона не застосовується у разі вчинення правопорушення у вигляді ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Окрім вищезазначеного, відповідно до норми абзацу другого статті 33 КУпАП При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, норми Загальної частини закону, якими врегульований порядок накладення адміністративного стягнення прямо вказують на те, що будь-які обставини, що характеризують особу, не враховуються при призначення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру скоєного правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП для водіїв.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 належить до кола осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, у відповідності до Закону України „Про судовий збір з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 30, 34, 35, ст.130, 283-284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати штрафу при накладенні адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300; Рахунок: UA0008001; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривні 80 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір Стягувач: Державна судова адміністрація України.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц