Справа №: 398/3633/23
провадження №: 3/398/1342/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

"09" листопада 2023 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Тетяна Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомий, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2023 року о19 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Олександрії Кіровоградської області на перехресті вулиць Козацький шлях та Гетьмана Мазепи, керуючи автомобілем ВАЗ-21121, державний номерний знак НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі автомобілю Кадилак, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вул. Гетьмана Мазепи, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.2 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення спочатку визнав частково, потім пояснив, що в автомобілі, яким він керував, виникла технічна несправність, проте доказів цього він не може надати

Захисник ОСОБА_2 пояснив, що у справі відсутні докази винуватості його підзахисного. У судовому засіданні 09.11.2023 року просив суд закрити провадження у справі через сплив строків для приягнення до відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21121, не здійснив зупинку перед знаком STOP, та й взагалі не зменшив швидкість перед виїздом на головну дорогу і автомобіль ОСОБА_1 мав швидкість понад 100 км/год.

Представник потерпілого Семенова О.В. пояснила, що у справі наявні докази винуватості ОСОБА_1 , що підтверджуються письмовими матеріалами справи.

Вислухавши ОСОБА_1 , його захисника Москаленка В.Г., потерпілого та його представника Семенову О.В., дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідальність, передбачена ст.124 КУпАП, настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.10.2 Правил дорожнього руху виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №543059 від 22.07.2023 року, в якому зазначені обставини скоєного правопорушення, а також ОСОБА_1 в письмових поясненнях зазначив, що визнає свою вину;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.07.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.07.2023 року, у яких він пояснив про обставини вчинення правопорушення;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 від 22.07.2023 року, у яких він пояснив про обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 2.3 «а» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п. 31.6 Правил дорожнього руху забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких робоча гальмова система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

З урахуванням викладених обставин та досліджених матеріалів, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведеною.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 22.07.2023 року, 26.07.2023 року справа надійшла до Олександрійського міськрайонного суду та неодноразово була призначена до розгляду.

Проте 09.08.2023 року, 27.09.2023 року, 20.10.2023 року та 27.10.2023 року розгляд справи був відкладений через клопотання захисника Москаленка В.Г., 06.10.2023 року слухання справи не відбулось через неявку захисника, а 07.11.2023 року через клопотання ОСОБА_1 про відкладення справи через відсутність його захисника та неможливість самостійно здійснювати захист.

З викладеного вбачається, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 та його захисника Москаленка В.Г. сприяла тому, що справу не можливо було розглянути в передбачений законом строк.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 122-4 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого вказаними статтями, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

При цьому відповідно до частин першої третьої статті 238 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких винятків щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок, що виконання вимог частини другої статті 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дає змогу дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Пантелеєнко проти України» та «Грабчук проти України» Суд, з-поміж іншого, зазначив, що судові рішення про закриття кримінального провадження проти заявника було сформульовано таким чином, що немає сумнівів щодо їхньої думки про те, що заявник скоїв злочин, який йому інкримінується.

Відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Вказана норма КУпАП (пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП) не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Проте відповідно до частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій п`ятій цієї статті.

Таким чином, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП необхідно застосовувати у взаємозв`язку з іншими нормами. Зокрема, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка, з-поміж іншого, підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи та існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany»).

За змістом частини першої статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, закінчення встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення доведеності вини.

Враховуючи викладене та те, що при розгляді справи встановлено доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, проте на час розгляду зазначеної справи сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, тому ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 124, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрити, у зв`язку з закінченням, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Тетяна Василівна Голосеніна