Справа № 585/1596/22
Номер провадження 3/585/13/23
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євтюшенкова В. І., з участю секретаря судових засідань Ковган О.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «Роменський завод тракторозапчастина», мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Роменського міськрайонного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 06 липня 2022 року о 00 год. 04 хв. в м. Ромни по вул. Прокопенка, біля будинку 47А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) і від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку, відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Пояснив, що зі своїм другом - ОСОБА_2 вживали спиртні напої, пішли до машини, за цигарками, сіли там покурити. При цьому двигун автомобіля не заводили, світло в машині не вмикали. Автомобіль стояв у дворі по вул. Прокопенка біля будинку 47а в м. Ромни з 16 години. Він та його товариш ОСОБА_2 укладали плитку в цьому будинку, там збирались і ночувати, їхати нікуди він не планував, вживали спиртні напої. Близько 00 год. 00 хв. до них підійшли поліцейські, сказали, що зараз вже комендантська година і попросили від`їхати , бо вони не можуть проїхати. На їх прохання він і від`їхав трохи в бік, а працівники поліції відразу склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Хоча самі ж просили його відігнати машину, при цьому бачили, що він нетверезий.

На підтримання обвинувачення у вчиненні правопорушення, у судовому засіданні інспектор СРПП Роменського РВ Карпенко М.Л. пояснив, що 26.07.2022 спільно з ОСОБА_3 здійснювали чергування і близько 24 години отримали виклик про те, що по вул. Прокопенко, 47 в м. Ромни порушено тишу в комендантську годину (гучно грає музика). Вони поїхали на виклик. У дворі біля сміттєвих баків, стояв ВАЗ 2101, перегородивши проїзд. Він (інспектор ОСОБА_4 ) підійшов до водія, оскільки їм повідомили, що саме з цього автомобіля лунала музика, в машині сиділо двоє чоловіків, які сказали, що відпочивають, вони палили. Потім він відійшов, а ОСОБА_3 попросив Тригуба відігнати машину, яка заважала проїзду. Тригуб від`їхав. Після цього помітили у водія ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), запропонували пройти огляд. Тригуб відмовився, на що ними складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , інспектора СРПП Роменського РВП Карпенка М.Л., переглянувши відеозапис доданий до протоколу, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, потерпілих, а також іншими документами.

В матеріалах справи містяться відеозаписи з патрульного автомобіля та боді-камери працівника поліції, який здійснював оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

У розумінні ст. 251 КУпАП, відеозапис місця події на рівні з іншими фактичними даними є доказами, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Із вказаних відеозаписів, долучених до матеріалів справи, вбачається, що працівник поліції звинувачує ОСОБА_1 у керуванні автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, на що останній пояснював, що «Ви ж мене самі попросили переставити автомобіль».

Зазначене підтвердилось і під час пояснень ОСОБА_1 в суді, такі ж пояснення надав в суді і працівник поліції, зазначивши, що автомобіль ОСОБА_1 заважав руху і його напарник просив останнього перегнати автомобіль».

Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Згідно ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Наявність провокації з боку працівників поліції стверджується поясненнями ОСОБА_1 та переглянутими відеозаписами (а.с.3).

Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства» (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Європейським судом вироблена концепція провокації, яка порушує пункт 1 статті 6 Конвенції, і є відмінною від застосування законних оперативних методів попереднього розслідування. Ним встановлено, що, тоді як застосування спеціальних методів розслідування, зокрема негласних, не може саме по собі порушувати право на справедливий судовий розгляд, небезпека поліцейської провокації в результаті таких заходів передбачає, що їх застосування повинно бути обмежене зрозумілими рамками (рішення ЄСПЛ від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви»).

Під провокацією (поліцейською) ЄСПЛ розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Матеріалами справи підтверджено, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та в подальшому відмова від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку фактично було спровоковано самими працівниками поліції, які у подальшому склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, мала місце провокація вчинення правопорушення працівниками поліції у розумінні ЄСПЛ, тобто схиляння суб`єкта до певних протиправних дій з метою подальшого їх виявлення та порушення питання адміністративного переслідування.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 за № 1103 (далі-Порядок).

Згідно ст. 266 КУпАП та як визначено у п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Працівники поліції даних вимог не виконали та відразу почали складати протокол.

За приписами ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що з боку працівників поліції була провокація у вигляді спонукання особи до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також, що працівниками поліції при відмові особи від проходження огляду в установленому законом порядку не були виконані вимоги вищевказаної Інструкції та Порядку, що призвело до порушення норм ст. 266 КУпАП, вважаю за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, ст. 9, ст. 221, ст. 247 п. 1, ст. 251, ст. 256, ст. 279, ст. 280, ст.283, ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова