СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3821/23
пр. № 3/759/2414/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 029567 від 20 лютого 2023 року, 06 січня 2023 року о 14 год. 45 хв. в м. Київ, просп. Перемоги, 134/1, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався в безпечності руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Renault Sandero д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 029568 від 20 лютого 2023 року, 06 січня 2023 року о 14 год. 45 хв. в м. Київ, просп. Перемоги, 134/1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем Renault Sandero д.н.з. НОМЕР_2 , та не дочекавшись працівників поліції для оформлення матеріалів ДТП, місце пригоди залишив.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 (а, д) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, зазначив, що не погоджується із складеними протоколами, зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази його винуватості. На підтвердження своїх слів ОСОБА_1 через канцелярію суду подав письмові пояснення, в яких зазначив, що учасником ДТП себе не визнає, так як жодним чином ні удару, ні скрежету не відчув. Вказав, що жодного сліду пошкоджень на його машині немає. Наслідків наїзду йому не пред`являли, жодного вагомого доказу щодо скоєння ним ДТП йому не надано. Факт втечі з місця пригоди повністю заперечив, так як не відчув жодної причини залишатись на місці.

Згідно вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

З проколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 029567 від 20 лютого 2023 року вбачається, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався в безпечності руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Renault Sandero д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пункт 13.1 ПДР вказує, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

З проколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 029567 від 20 лютого 2023 року, 06 січня 2023 року о 14 год. 45 хв. в м. Київ, просп. Перемоги, 134/1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем Renault Sandero д.н.з. НОМЕР_2 , та не дочекавшись працівників поліції для оформлення матеріалів ДТП, місце пригоди залишив.

У п. 2.10 (а, д) ПДР України зазначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди та повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП підтверджується зібраними доказами у справі та матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №029567 від 20 лютого 2023 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №029568 від 20 лютого 2023 року, схемою місця ДТП від 06 січня 2023 року, Рапортом старшого лейтенанта поліції Шкоденко Артема, Письмовими поясненнями особи, яка є водієм автомобіля Renault Sandero д.н.з. НОМЕР_2 , Письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 від 20 лютого 2023 року в яких, зокрема, вказав, що на доказах, які йому були продемонстровані в Управлінні патрульної поліції в повній мірі неможливо ідентифікувати, що за автомобіль є учасником ДТП; та відеозаписом з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За результатами дослідження в судовому засіданні доказів, що містяться в матеріалах справи, жодних сумнівів щодо наявності події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та доведеності винуватості ОСОБА_1 у їх вчиненні у суду не виникло.

Суд зауважує, що із наявного у матеріалах справи відеозапису чітко вбачаються обставини, викладені працівниками поліції у протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД №029567 від 20 лютого 2023 року та ААД №029568 від 20 лютого 2023 року. Із відеозапису суд встановив, що автомобіль Hyundai Tucson починаючи рух скоїв наїзд на автомобіль Renault Sandero. Крім того, диск містить відеозапис, де чітко видно номери автомобіля, який приймав участь у дорожньо-транспортній пригоді - Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про відсутність жодних доказів щодо його участі у дорожньо-транспортній пригоді.

Суддя звертає увагу на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В даному випадку таку відповідальність, на думку суду, в межах КУпАП повинен нести ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкцією ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Частиною 2 статті 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особи порушника, конкретних обставин справи, суд вважає, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу не встановлено. Окрім того, суд також вважає, що в даному випадку саме такий вид і розмір стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 23, 33, 40-1, 124, ч. 1 ст. 130, 251, 266 КУпАП та ЗУ "Про судовий збір", -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Н.О.Горбенко