ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/400/23 Справа № 174/636/22 Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І.А. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює слюсарем ТОВ Мотронівський ГЗК, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Неминущего Г.Л.,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 гривень на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.11.2022 р. о 02.23 год. ОСОБА_1 керував автомобілем в Дніпропетровській області м. Вільногірськ по вул. Центральна, 39, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, так як мав запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови. Від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою застосуванням газоаналізатор «Драгер» або проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, що є наслідком необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності. На думку апелянта, постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що на місці зупинки транспортного засобу працівник поліції не поінформував його про причину зупинки транспортного засобу. Зазначає, що на місці зупинки транспортного засобу він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом. Працівник поліції Пробийголова О.С., в порушення вимог ст. 266 КУпАП, не проводив огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, оскільки такого засобу при ньому не було.

Перед проведенням огляду поліцейський зобов`язаний проінформувати водія під відеозапис про порядок застосування спеціального технічного засобу та на вимогу водія повинен надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку. Оскільки поліцейській цього не зробив, порядку застосування технічного засобу не роз`яснив, ОСОБА_1 намагався в нього це з`ясувати, але належної відповіді, як і самого газоаналізатора, не отримав. Вказує, що відеозапис вівся не безперервно.

Суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 без складання протоколу про адміністративне затримання доставили у відділ поліції. І цьому факту суд знайшов виправдування, ніби то він з`явився туди добровільно. Але з відтвореного відеозапису вбачається, що працівник поліції примусив його вийти з автомобіля та сам сів за кермо, тому ОСОБА_1 був змушений поїхати в патрульному автомобілі з іншим працівником поліції до відділу поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Неминущий Г.Л. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав викладених в ній.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що вину не визнає, та пояснив, що 04.11.2022 року він з його товаришем ОСОБА_2 в гаражі ремонтували автомобіль, затримались після комендантського часу. Коли вони вже вночі 05.11.2022 року їхали додому, їх зупинили співробітники поліції і поліцейський одразу сказав, що він, ОСОБА_3 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Що таке «Драгер» йому не пояснили, на місці зупинки не показували і не роз`яснювали як ним користуватись. Про огляд в медичному закладі працівники поліції сказали, що відвезуть його в м. Кам`янське на огляд і там залишать. Його відвезли у відділення, один із співробітників поліції сів за кермо його автомобіля, а він до поліцейського автомобіля. Вони його залякували і з цією метою показували відео, яке не стосується даної справи, однак міститься на диску долученому до матеріалів.

Однак, вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд; відеозаписом.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в наданих суду матеріалах щодо обставин адміністративного правопорушення, не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що в наданих матеріалах відсутні докази, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не приймаються, враховуючи наступне.

Доводи сторони захисту про те, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не є належним доказом, оскільки здійснений з порушенням норм чинного законодавства, а саме, відеозапис вівся на карту пам`яті, яка не видавалась працівникові поліції у встановленому порядку, відеозапис не є безперервним спростовуються наступним.

Згідно довідки від 05.11.2022 року ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, цього дня під час оформлення адміністративного матеріалу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно гр. ОСОБА_1 здійснювалась відеофіксація на цифрову нагрудну відеокамеру поліцейського «USER MANUAL» № 1, після чого файл відеозапису, був скопійований на DVD-R диск з написом «hp», який долучено до адміністративної справи.

Згідно п. 5 розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно листа за підписом начальника відділення № 4 КРУП від 25.01.2023 за вих. № 444-713 у вказаному ВП для фіксування правопорушень, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та дотримання правил дорожнього руху поліцейські під час виконання службових обов`язків користуються цифровими нагрудними відеокамерами, які не містять окрему карту пам`яті, а вся зафіксована інформація зберігається в пам`яті пристрою.

Вказане не протирічить положенням Наказу Міністерства внутрішніх справ «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 року № 1026 та матеріалам справи.

04.11.2022 року о 08:00 ЦНВ № 801-01-000001 отримав начальник СРПП ВП № 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції Пробийголова О.С. і користувався нею під час несення служби та фіксації події під час складання адміністративного протоколу у відношенні гр. ОСОБА_1 , та здав вищезазначений ЦНВ до чергової служби 05.11.2022 о 08:00 год. Це підтверджується копією журналу 444.1286 обліку, видачі та повернення цифрового нагрудного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації.

Відповідно матеріалів справи зйомка здійснювалася на відеокамеру поліцейського № 1, яка закріплена за ВП № 4 та працівниками СРПП, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». А відсутність безперервності наданого запису сама по собі не є підставою для визнання доказу недопустимим, оскільки з моменту зупинки транспортного засобу, відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, відсторонення водія від керування транспортним засобом запис є безперервним. В подальшому відеозапис продовжився у відділенні поліції під час складання протоколу, що не заперечував і сам ОСОБА_1 . Тому суд вважає наданий диск в частині фіксації на ньому саме відеозапису який зафіксований у 3 відеофайлах - належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

На відеозаписі, який долучено до матеріалів справи чітко зафіксовано, що співробітник поліції неодноразово повідомляв ОСОБА_1 про те, що він має підозру, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння і під час спілкування з поліцейським у ОСОБА_1 дійсно спостерігалось порушення мови, що також зафіксовано на відеозаписі.

Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом і з аналізу наведеної вище норми вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія,щодо якого є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія. Вказане підтверджується матеріалами справи та відеозаписом. Отже, судом не вбачається порушень вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП.

Щодо доводів адвоката про те, що на місце зупинки газоаналізатор водію не було продемонстровано, йому не роз`яснили як користуватись «Драгером» суд відкидає, оскільки з пояснень ОСОБА_1 та з відеозапису та матеріалів справи вбачається, що особа відмовилась від проходження огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер», тобто була відсутня обставина, яка зумовлювала використання даного приладу, а саме, згода водія на проведення огляду, як і відсутні підстави для роз`яснення принципу його роботи надання документів на пристрій, сертифікату, тому доводи сторони захисту є неспроможними.

Відсутність в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів даних про пристрій «Драгер» на що посилався захисник не тягне за собою на думку суду визнання цього доказу неналежним та недопустимим, враховуючи його зміст. Вказаний акт містить відомості про те, що водій відмовився від проходження огляду, заперечень від ОСОБА_1 не надійшло, є його підпис з приміткою «відмовляюсь».

На відеозаписі працівник поліції чітко роз`яснив ОСОБА_1 , що в разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення, поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Твердження ОСОБА_1 та свідків про погрози з боку співробітників поліції суд оцінює критично, оскільки з моменту зупинки транспортного засобу і до моменту залишення водієм та співробітниками поліції місця зупинки на відеозаписи будь-яких погроз водію з боку співробітників поліції не зафіксовано, водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки або у медичному закладі і після відновлення відеозапису його позиція не змінилась. Пояснення свідків та водія є неконкретними, скарг, як з`ясовано в судовому засіданні, на дії співробітників поліції ОСОБА_1 не подавав, а відеозапис (файл від 23.10.2022 року), який міститься на долученому до матеріалів справи диску, не має відношення ані до ОСОБА_1 ані до обставин даної справи про адміністративне правопорушення, тому судом не враховується.

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису вбачається, що водію неодноразово роз`яснювалося право на проходження огляду, як на місці зупинки т/з так і в медичному закладі, на що він надавав різного роду коментарі, заперечення, з`ясовував у поліцейських різні обставини, однак так і не надав згоди на проходження огляду на місці зупинки або у медичному закладі, та не надав такої відповіді, що була б тотожна згоді, або продемонстрував поведінку про надання своєї згоди на проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в подальшому.

Вказані вище доводи сторони захисту самі по собі не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому відсутність назви спеціального технічного засобу, за допомогою якого пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, не спростовує факту відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксована на відеозаписі.

Апеляційний суд зауважує, що в даному випадку, у водія ОСОБА_1 були виявлені поліцейськими ознаки алкогольного сп`яніння, а не наркотичного чи іншого сп`яніння або знаходження під впливом лікарських препаратів, що у відповідності до вимог вищевказаної Інструкції вимагало оформлення направлення особи до найближчого закладу охорони здоров`я.

Наявні у справі письмові докази узгоджуються з наданими відеозаписом, а тому сумнівів в їх достовірності у суду не виникає.

Таким чином у діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність.

Всі інші апеляційні доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин того, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279-280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко