Справа № 529/381/23
Провадження № 3/529/279/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року смт Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , який раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2023 року о 15 год. 00 хв. на автошляху смт Золочів с. Олександрівка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-210990, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, який встановлено за допомогою газоаналізатора Drager Аlcotest 6810 та проведений зі згоди ОСОБА_1 у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. Результат огляду позитивний і складає 1,34 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому, у заяві ОСОБА_1 вказав, що визнає у повному обсязі свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_2 також просив розстрочити йому виплату штрафу строком на 1 рік у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, так я він ніде не працює.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у наданій суду заяві, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наступною дослідженою судом сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 08.03.2023 серії ААБ № 034063, відповідно до якого 08 березня 2023 року о 15 год. 00 хв. на автошляху смт Золочів с. Олександрівка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-210990, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, який встановлено за допомогою газоаналізатора Drager Аlcotest 6810 та проведений зі згоди ОСОБА_1 у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. Результат огляду позитивний і складає 1,34 проміле.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що були присутні під час того як працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою пристрою Драгер на місці зупинки транспортного засобу на що останній погодився, та результат проходження показав 1,34 проміле;

- письмовим поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 08.03.2023, в який він вказав, що дійсно 08.03.2023, він вдома вжив 250 г горілки та вирішив поїхати в смт. Золочів з метою придбати квіти своїй дівчині для привітання зі святом 8-го березня. Так, під час керування його було зупинено на блок-посту, де працівниками поліції було виявлено ознаки стану сп`яніння на що запропоновано пройти огляд для визначення самого стану. Під час проходження огляду на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу Драгер результат огляду показав 1,34 проміле;

- результатами тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу Drager Аlcotest 6810, згідно якого вміст алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі становив 1,34 проміле.

- відеозаписом з бодікамери поліцейського від 08.03.2023, на якому зафіксовано проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager із фіксацією цієї процедури із застосуванням технічних засобів відеозапису, результат огляду якого показав 1,34 проміле.

Працівниками поліції дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена належними та допустимими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому обставини зазначені в ч. 2 ст. 33 КУпАП судом не враховуються.

Враховуючи те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, вказане правопорушення являється грубим порушенням водієм Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, приходжу до висновку, що за вчинене ОСОБА_1 необхідно призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для попередження вчинення ним подібних правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч. 2 ст. 301 КупАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання щодо строків розстрочення штрафу, а тому в даному випадку слід застосовувати аналогію закону та керуватися нормами Кримінального кодексу України.

Враховуючи скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 , так як він ніде не працює, а сума штрафу є значною, вважаю за необхідне розстрочити виплату штрафу терміном на 1 (один) рік із розрахунку по 1416 грн 67 коп щомісячно.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 536,80 грн, як з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287, 289, ч. 2 ст. 301, ст. 304 КУпАП, ст. 4 Закону України Про судовий збір,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату призначеного штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн 00 коп терміном на 1 (один) рік, зобов`язавши його сплачувати по 1 416 (одній тисячі чотириста шістнадцять) грн 67 коп щомісячно, до 30 числа кожного місяця, до повного погашення заборгованості.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя О.С. Кириченко