Справа 573/414/23
Номер провадження 3/573/225/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 березня 2023 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 працюючого вантажником у магазині АТБ м. Київ, РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А :

1.Фактичні обставини

07 березня 2023 року о 12 годині 55 хвилин в районі будинку №29 по вул. Спаській у м. Білопілля ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим повторно протягом року порушив п. 2.5 ПДР України.

2.Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом направлення смс-повідомлення та публікації оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України.

Оскільки правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою, керуючись ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

При цьому враховую висновки Європейського суду з прав людини, викладені, зокрема, в рішеннях від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а також від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», згідно з якими у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання в відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

3.Досліджені письмові докази

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №316277 від 07 березня 2023 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з якими під час документування правопорушення за керування транспортним засобом, водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;

-оптичним диском, на якому зафіксовано факт відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №309672 від 07 березня 2023 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка постановою Білопільського районного суду від 24 січня 2023 року позбавлена такого права на 1 рік;

-постановою Білопільського районного суду Сумської області від 24 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

4.Мотиви та висновки

Відповідно до положень статей 245 та 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252 КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що будь-які підстави не довіряти зібраним по справі доказам відсутні, оскільки вони містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт та крім того, вони об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

5.Мотиви накладення адміністративного стягнення

Відповідно до статті 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри стягнення, на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке тягне за собою потенційну небезпеку для учасників дорожнього руху, особу ОСОБА_1 , який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення, проте належних висновків не зробив та повторно вчинив правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, виходячи з того, що санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена можливість накладення альтернативних видів адміністративного стягнення у виді штрафу або арешту, приходжу до висновку, що стягнення у виді штрафу є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню особою, яка притягується до адміністративної відповідальності нових правопорушень.

Встановлюючи наявність підстав для одночасного із застосуванням штрафу позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Білопільського районного суду Сумської області від 24 січня 2023 року, яка набрала законної сили 04 лютого 2023 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік. 07 березня 2023 року останній вчинив нове адміністративне правопорушення. Вказаний факт свідчить про систематичне порушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності порядку користування цим правом і є підставою для застосування приписів ст. 30 КУпАП щодо приєднання до стягнення, призначеного за дане правопорушення, невідбутої частини стягнення, призначеного постановою Білопільського районного суду Сумської області від 24 січня 2023 року у виді 10 місяців 12 днів позбавлення права керування транспортним засобом .

Водночас, у даному випадку немає підстав для застосування відносно ОСОБА_1 додаткового виду стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, автомобіль ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_2 , яким він керував на момент виявлення адміністративних правопорушень, на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , а не особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення, застосованого за даною постановою, приєднати невідбуту частину стягнення відповідно до постанови судді Білопільського районного суду Сумської області від 24 січня 2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 10 (десять) місяців 12 (дванадцять) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: