Справа № 567/1270/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., при секретарі Пономаренко Р.А., за участю захисника Шминдрук О.Ф., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого у в/ч НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 від 31.05.2001

за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановила :
07.10.2022 о 16:40 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Peugeot 4007", реєстраційний номер НОМЕР_3 , в с. Грем`яче по вул. Центральна Рівненського району Острозької ТГ Рівненської області, не врахував дорожню обстановку, при зустрічному роз`їзді, не дотримався безпечного бокового інтервалу в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем "Volkswagen Golf Plus", реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався назустріч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

07.10.2022 о 16:40 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Peugeot 4007", реєстраційний номер НОМЕР_3 , в с. Грем`яче по вул. Центральна, Рівненського району Острозької ТГ Рівненської області залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаних правопорушень не визнав. Пояснив, що 07.10.2022 він дійсно керував автомобілем "Peugeot 4007", реєстраційний номер НОМЕР_3 , в с. Грем`яче по вул. Центральна Рівненського району Острозької ТГ Рівненської області. При цьому автомобіль "Volkswagen Golf Plus", реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем, яким він керував, а після цього, не зупинившись, поїхав далі. З метою зупинити його та не дати втекти, він поїхав за ним та в подальшому зупинив іншого учасника ДТП та викликав працівників поліції.

Вважає, що в дорожній ситуації, яка склалась, він своїми діями будь-якої небезпеки для руху іншим водіям не створював та вважає, що в даній ДТП винен інший водій.

Захисник Шминдрук О.Ф. в судовому засіданні вважає, що справа про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень, посилаючись на те, що вина ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведена, а матеріали справи не містять достатньо доказів наявності його вини у вчиненні адміністративних правопорушень.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не змогли вказати чому схема ДТП не відображає події зіткнення, та спростувати пояснення ОСОБА_1 про обставини ДТП.
Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Приписами статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до розділу IX (Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються, зокрема, схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський.
На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти, зокрема, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту.
Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.
Якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.
При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.
Як вбачається з матеріалів справи та схеми місця ДТП, вказана схема ДТП не відображає події зіткнення, а на ній зображені автомобілі після ДТП та в іншому місці. Таким чином вказаний документ взагалі не відображає механізм ДТП та не може вважатись належним доказом.
Зважаючи на суттєві порушення, допущені при складанні схеми ДТП, відсутність інших доказів (фото-відеофіксацію) встановити механізм вказаного ДТП не можливо.
Крім того, відповідно до ст. 256 КУпАП, серед інших відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені прізвище та адреса потерпілих, якщо вони є.
Водночас, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в схемі ДТП відсутні жодні дані про потерпілого у вказаному ДТП.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, підставою для притягнення до відповідальності за ст. 124 КУпАП України є не будь-яке порушення Правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків, що полягає в певних діях (бездіяльності) водія, якими порушується відповідний пункт ПДР, що перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП. Це випливає зі змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, яка по своїй суті є відсилочною до Правил дорожнього руху.

Водночас, доказів, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 пунктів ПДР, при наявності його заперечень та відсутності відомостей про всі обставини ДТП, до протоколу не додано.

Матеріали справи не містять даних, які б спростовували пояснення водія ОСОБА_1 та підтверджували б обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, в даному випадку відсутні докази на підтвердження обставин, зазначених у протоколі по суті правопорушення, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Одночасно ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

В той же час, згідно Правил дорожнього руху України, під поняттям залишення місця дорожньо-транспортної пригоди розуміються дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

При цьому, під час судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник наголошували на тому, що після скоєння ДТП обидва водія не зупинили свої транспортні засоби на місці ДТП, та ОСОБА_1 намагався наздогнати водія, який здійснив з ним зіткнення, діючи в стані крайньої необхідності, а не з метою приховання факту такої пригоди.

Правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Також, виходячи із диспозиції ст. 122-4 КУпАП, для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки вина правопорушника повинна підтверджуватись сукупністю доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріалами справи не підтверджено сукупність обставин необхідних для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП: факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП, умисно залишив місце події.

За встановлених обставин, в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбачені ст. 122-4 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно положень КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Окрім того, статею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (п.39 рішення у справі Лучанінова проти України від 09.06.2011 року).

При цьому, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), "Карелін проти Росії" (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 цього Кодексу).

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі.

За таких обставин справа про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.
Враховуючи викладене, керуючись ст.7, 124, 247, 266, 276, 278-279, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила :
провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачені ст. 124, ст. 122-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.