ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/939/23 Справа № 202/4182/22 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу адвоката Буженка Ю.С. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , водія-електрика, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КупАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 гривень.

ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 20 липня 2022 року близько 19:30 години перебував в місці тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 та під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду та військового часу був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння та направлений для освідчення на стан сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Буженко Ю.С. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2022 року, скасувати її та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 не отримував судового виклику про час і місце слухання справи, позаяк у постанові зазначено, що ОСОБА_1 проживає за певною адресою, при цьому, жодних підтверджуючих документів, що він на день розгляду даної справи проживав за зазначеною адресою - немає. Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2022 року останній не отримував, про її існування йому стало відомо після звернення до адвоката, яким було зроблено огляд відомостей з ЄДРСР та здійснено після цього адвокатський запит до суду, у зв`язку з чим адвокат вважає, що ОСОБА_1 був позбавлений права на прийняття участі в судовому засіданні та права на свій захист при розгляді судової справи, а також це є поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вказує, що в постанові не зазначено, чим саме підтверджується той факт, що ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби у вказаний час та дату, а також - те, що він дійсно знаходився у той період часу за зазначеною адресою.

Також у постанові від 26.08.2022 року зазначено, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №209 від 20.07.2022 року. При цьому, судом не зазначено, які проводились дії, внаслідок яких було зроблено висновок у вказаному акті огляду про стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , не зазначено, чи дотриманий порядок складання акта огляду, чи застосовувався спеціальний технічний засіб при виявленні стану сп`яніння, чи відбиралися якісь аналізи у ОСОБА_1 , де саме, та в якому закладі проводився його огляд, чи був ознайомлений ОСОБА_1 з цим актом огляду.

Стверджує апелянт і про те, що судом не було належним чином встановлено майновий стан ОСОБА_1 та обставин, що пом`якшують відповідальність, зокрема, чи приймав він участь у бойових діях при захисті Батьківщини від повномасштабного вторгнення рф, чи було ним отримано поранення чи захворювання у зв`язку з виконанням військових обов`язків, чи перебувають на його утриманні будь-які особи тощо.

Крім того, адвокат звертає увагу на те, що в постанові вказано, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати... в «умовах особливого періоду». Проте, станом на день оформлення адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 (21.07.2022 року) на території України вже діяв воєнний стан, а не «особливий», як вказано у постанові, що оскаржується.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи позицію апелянта щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КупАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи справу про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України виконане, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Також диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені ч.1 або ч.2 цієї статті, вчинені особою в умовах особливого стану.

Згідно з ч. 1 ст. 172-20 КупАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб.

У відповідності до ч.2 ст. 172-20 КупАП участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Як встановлено ч.3 ст. 172-20 КупАП дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

З протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНК-2 №440 від 21.07.2022 року вбачається, що солдат ОСОБА_1 який виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП, вина якого підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ДНК-2 №440 від 21 липня 2022 року, який складено у відповідності до Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №209 від 20.07.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; копіями документів, які підтверджують статус правопорушника як військовослужбовця.

Сумніви стосовно достовірності зазначених доказів в апеляційного суду відсутні, а отже вищенаведене спростовує апеляційні доводи сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а суд апеляційної інстанції критично ставиться до позиції сторони захисту щодо заперечення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оцінюючи її як бажання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на можливість ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь яких доказів щодо відсутності у діях останнього вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Слід також зазначити, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про доведеність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються належними, допустимими і достатніми доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи, що цілком узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Крім того, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи в повній мірі дотримався вимог ст.ст.30, 33 КупАП і призначив стягнення в межах санкції ч.3 ст.172-20 КупАП з урахуванням особи правопорушника та з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення, яке за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови районного суду та закриття провадження в справі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу правопорушника залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Буженку Ю.С. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2022 року. Апеляційну скаргу адвоката Буженка Ю.С. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Г.П. Слоквенко