Єдиний унікальний номер судової справи 487/1452/23
Номер провадження 33/812/173/23 Головуючий у місцевому суді: Лагода А.А.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Зеленської (Дорошенко) А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 27 березня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мігея Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327622, який надійшов на розгляд до Заводського районного суду міста Миколаєва і був складений 14 вересня 2022 року, встановлено, що 14 вересня 2022 року о 14 год. 50 хв. в місті Миколаєві по вулиці Озерній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння згідно тесту №102 приладу Alcotest 7510 №ARLM-0356 від 14 вересня 2022 року, а саме 1.89 ‰, чим порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 27 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 , подала через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 27 березня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП України, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не був згоден з результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зазначаючи, що вживав лікарські препарати. Між тим, незважаючи на його незгоду, поліцейські всупереч встановленого порядку огляду на стан сп`яніння не запропонували та не направили ОСОБА_1 на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п.«а» п.2.9 ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,5,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, огляд водія проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, приймаючи постанову, районний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. В обґрунтування цих висновків, суддя послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, результати тестування, відеозапис поліцейських, та інші матеріали справи.

З огляду на ці докази, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З цим висновком суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Так, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327622, водій ОСОБА_1 14 вересня 2022 року о 14 год. 50 хв. керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння згідно тесту №102 приладу Alcotest 7510 №ARLM-0356 від 14 вересня 2022 року, а саме 1.89‰, чим порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів слідує, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу Alcotest 7510 №ARLM-0356, показник якого склав 1,89 проміле, але від підпису останній відмовився.

За такого, дані, які викладені в акті огляду про те, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Так, в матеріалах справи міститься відеозапис події, який вівся під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 . Дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що він не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів. При цьому, з даного відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 не визнавав, що вживав алкогольні напої, а посилався на те, що вживав лікарські препарати. Після озвучення працівником поліції результату тестування, працівники поліції одразу ж почали складати протокол про адміністративне правопорушення, не уточнюючи чи згоден він із результатом такого огляду, та не запропонували йому проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Інших доказів того, що працівниками поліції пропонувалось водію пройти огляд в медичному закладі відеозаписом не зафіксовано.

Отже, апеляційний суд вважає, що в суді не спростовані доводи захисника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про незгоду водія з результатами проведеного тестування на місці зупинки транспортного засобу, а також не спростовані доводи про те, що працівники поліції не забезпечили можливість пройти огляд у медичному закладі.

Процедура проведення огляду водіїв на виявлення стану сп`яніння закріплена також у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом Міністерства Внутрішніх Справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Також, порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння передбачений ст.266 КУпАП.

Так, згідно п.7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до положень ст.266 КУпАП.

Також, як вище зазначалось, відповідно до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Вищезазначених вимог законодавства працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні водія ОСОБА_1 не дотрималися.

Слід зауважити, що відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку та процедури проведення огляду.

Тобто, вказана норма являється бланкетною, яка відсилає до інших нормативних актів. В даному випадку відсилає до нормативних актів, якими встановлюються порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, враховуючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, чи погодився водій ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди, чи відмовився від проходження огляду у медичному закладі, і дані, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені доказами, зокрема, відеозаписом події, який підтверджує лише факт проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд вважає, що працівники поліції порушили процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Також, слід зазначити, що не зважаючи на наявність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, відеозаписом поліцейських не підтверджується, що поліцейські пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я у зв`язку з його незгодою з результатами приладу Drager Alcotest 7510 №ARLM-0356.

Сам факт проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння у сукупності із показником приладу Drager Alcotest 7510 №ARLM-0356, не є безумовною підставою для притягнення до відповідальності, за відсутності відомостей щодо згоди останнього з результатами такого огляду.

За такого, саме по собі наявне в матеріалах справи направлення до закладу охорони здоров`я, за відсутності зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду про не згоду водія з результатами тесту, не відображення на відеозапису пропозиції працівників поліції водію пройти огляд в медичному закладі, не є належним та допустимим доказом виконання працівниками поліції вимог щодо направлення водія до медичного закладу.

Отже, під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи особи, яка подала апеляційну скаргу про незаконність оскаржуваної постанови, а під час розгляду справи в суді першої інстанції, суд не звернув уваги на допущені працівниками поліції порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Тобто, суддя районного суду з`ясував обставини неповно та не всебічно, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Таким чином, у ході дослідження доказів, виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п.«а» п.2.9 ПДР України є помилковими, оскільки в суді не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких дії.

Проте, необхідність дотримання вимог ст.62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог ст.6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає апеляційному суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту порушення ОСОБА_1 п.п.«а» п.2.9 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Тому постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Зеленської (Дорошенко) Анжеліки Петрівни задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 27 березня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова