Справа №297/696/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Фейір О. О., при секретарі судового засідання Федоранич Н.М., з участю захисника Гнідого О.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого інспектором 3 категорії-дозиметристом 2 групи ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", одруженого, громадянина України,

за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №006543 від 04 березня 2023 року, за результатом розгляду рапорту №0.5/8738/23-Вн від 23 лютого 2023 року, було встановлено, що від інспектора прикордонної служби 1-ї категорії фельдшера відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (територія Вишківської сільської ради Хустського району Закарпатської області) сержанта ОСОБА_2 надійшла доповідь начальнику відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " майору ОСОБА_3 , що 22.02.2023 сержант ОСОБА_1 завершив лікування в медичному пункті управління загону та не прибув до підрозділу, 23.02.2023 звернувся до сімейного лікаря без попередження безпосереднього начальника та надав 23.02.2023 довідку, в якій вказано про відкриття лікарняного 23.02.2023. Військовослужбовець ОСОБА_1 згідно алгоритму дій при лікуванні зобов"язаний був звернутися особисто та доповісти про факт захворювання безпосередньому начальнику, звернутися за медичною допомогою до фельдшера підрозділу охорони державного кордону, особисто письмово доповісти рапортом безпосередньому начальнику про рішення фельдшера підрозділу охорони державного кордону щодо звільнення від виконання службових обов"язків або рішення медичного працівника лікувально-профілактичного закладу МОЗ щодо відкриття медичного висновку про тимчасову непрацездатність з наданням інформаційної довідки медичного висновку Електронного реєстру листків непрацездатності з лікувального закладу або номеру СМС-повідомлення про створення медичного висновку непрацездатності, та після завершення терміну лікування зобов"язаний був прибути в підрозділ та виконати рапорт про вихід на службу із наданням медичної документації за весь період лікування, однак сержант ОСОБА_1 порушив "Алгоритм дій при лікуванні військовослужбовця амбулаторно на дому у відділі (відділенні) інспекторів прикордонної служби за наявності фельдшера в підрозділі охорони державного кордону", затверджений наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону "Про затвердження алгоритму звернення за медичною допомогою" №241-АГ від 29.09.2022, чим порушив вимоги абзацу 4 ст. 11, ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, абзац 1 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП не визнав та пояснив, що 22.02.2023 завершив лікування в медичному пункті управління загону та не прибув до підрозділу, оскільки наступного дня 23.02.2023, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, звернувся до сімейного лікаря, який відкрив йому лікарняний. Не вбачає в своїх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Захисник Гнідий О.Ю. просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП України передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП .

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, диспозиція ч. 2 ст. 172-10 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника) вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

З об`єктивної сторони вказане адміністративне правопорушення вчиняється шляхом відмови виконати наказ начальника або в іншому умисному невиконанні наказу.

Наказ (розпорядження) - це обов`язкова для виконання вимога командира (начальника) про вчинення або невчинення підлеглим певних дій по службі. Він може бути звернений до одного або до групи військовослужбовців і має за мету досягнення конкретного результату (зробити щось, не робити чогось).

Наказ (розпорядження) може бути відданий письмово, усно або іншим способом, переданий безпосередньо підлеглому або через інших осіб, у тому числі по телефону, телеграфу, радіозв`язку тощо. З деяких питань військової служби встановлена тільки письмова форма віддання наказів.

При цьому, відповідальність за ст. 172-10 КУпАП настає лише за невиконання наказу, який містить конкретну вимогу. Невиконання вимог загальних обов`язкових норм, що містяться у статутах, рекомендаціях, інструкціях, алгоритмах не може розглядатися як відмова виконати наказ.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив «Алгоритм дій при лікуванні військовослужбовця амбулаторно на дому у відділі (відділенні) інспекторів прикордонної служби за наявності фельдшера у підрозділі охорони державного кордону», який затверджений наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону «Про затвердження алгоритму звернення за медичною допомогою» №2241-АГ від 29.09.2022.

Водночас слід зазначити, що зазначений вище ОСОБА_4 не є наказом командира (начальника), який містить конкретну вимогу щодо ОСОБА_1 , а є фактично актом із загальнообов`язковими нормами, які поширюються на невизначне та неконкретизоване коло осіб. Відтак, внаслідок порушення такого ОСОБА_4 не може наставити відповідальність за ст. 172-10 КУпАП.

Крім того, вищезазначений ОСОБА_4 не був доведений до відома військовослужбовця ОСОБА_1 , та в матеріалах справи відсутні докази ознайомлення останнього з наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_5 №2241-АГ від 29 вересня 2022 року "Про затвердження алгоритму звернення за медичною допомогою".

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним та допустимим доказом винуватості особи, оскільки такий є лише засобом фіксації обставин, які мають доказуватися іншими долученими до матеріалів справи доказами.

А тому, вважаю, що обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №006543 від 04 березня 2023 року, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт відмови особи, яка притягається від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від виконання законних вимог командира (начальника).

Вищевикладене свідчить про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ст. 7 ч.1 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 172-10, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Олександр ФЕЙІР