Провадження № 3/127/8375/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2023 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шидловський О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №431745 від 15.10.2023 вбачається, що 15.10.2023 о 16 год. 32 хв., в м. Вінниці по вул. Чернігівській, 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди з його участю вживав алкоголь, а саме горілку марки «Немирів», чим порушив вимоги п. 2.10 є ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, суду пояснив, що дійсно 15.10.2023 року за участі його автомобіля відбулась ДТП в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитком. Дочекавшись приїзду працівників поліції та перебуваючи в стресовому стані він у присутності поліцейських неодноразово зазначав про бажання вжити алкогольні напої з метою зняття стресу, тим самим заспокоїтись. В подальшому, працівники поліції запитали його чи він вживав алкогольні напої, на що він повідомив, що має таке бажання, а саме вжити алкоголь. Разом з тим, алкогольні напої після ДТП він не вживав.

Захисник Олексієнко О.І. у судовому засіданні заявила клопотання в якому просила суд провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП.

Клопотання мотивовано тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №431745 від 15.10.2023, не зазначено будь-яких виявлених в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та факту відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку після ДТП.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозаписи з нагрудної камери поліцейського. Однак із даного відеозапису не вбачається що після ДТП ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. Зокрема, відеозапис розпочинається з 16 год.24 хв. 15.10.2023, а згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що «15.10.2023 о 16 год.32 хв.., в м. Вінниці по вул. Чернігівській, 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд Мондео» д.н.з. НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкоголь», що по факту передує події ДТП.

Крім того, працівником поліції усупереч вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме в рапорті інспектора взводу №2 роти №4 БУШ І у Вінницькій області Дмитра Гнідунця від 15.10.2023 не зазначено будь-яких ознак сп`яніння, які б додатково вказували на факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв та перебування його в стані алкогольного сп`яніння, після ДТП.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №431745 від 15.10.2023, не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявленні в ОСОБА_1 , натомість лише зазначено, що після ДТП з його участю вживав алкоголь, а саме горілку «Немирів». В протоколі крім іншого не зазначено чи пропонувалось працівниками поліції пройти ОСОБА_1 медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Окрім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що саме після ДТП, ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. Наявних доказів в матеріалах справи на які послався працівник поліції в протоколі, не можна визнати належним та допустимим доказом, оскільки вони не засвідчують факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після ДТП за його участю.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні по справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Пункт 2.10 Правил дорожнього руху визначає перелік дій водія, які він зобов`язаний вчинити в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, зокрема: повідомити до поліції про ДТП та чекати прибуття працівників поліції, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, та п.п. «є», який інкримінується ОСОБА_1 передбачено, що до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Тобто, заборона для водія вживати алкоголь, в разі причетності його до дорожньо-транспортної пригоди, визначена умовою повідомлення поліції про подію та часом прибуття працівників поліції на місце пригоди до проведення медичного огляду.

Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає, коли особа, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю вживає алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

За приписами ст. 266 КУпАП слідує, що огляд особи, у даному випадку, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Отже, за наведеного, закон чітко визначає обов`язок з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено інкриміноване адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Крім того, при перевірці доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати не тільки час і місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди і причетність цієї особи до неї, а також час і місце вживання цією особою алкоголю після ДТП і сам факт вживання алкоголю після ДТП.

Даних положень закону, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП в повній мірі працівниками поліції не дотримано.

Так, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП, а саме вживання ОСОБА_1 алкоголю після ДТП, поліцейський посилався лише на те, що водій повідомив, що вживав алкоголь після ДТП.

Проте дане обґрунтування не є достатнім для безсумнівного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 . Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №431745 від 15.10.2023, не зазначено будь-яких виявлених в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та факту відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку після ДТП.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозаписи з нагрудної камери поліцейського. Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису не вбачається підтвердження того факту, що після ДТП ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. Зокрема, відеозапис розпочинається з 16 год. 24 хв. 15.10.2023, що по факту передує події ДТП. А саме, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №431745 вбачається, що 15.10.2023 о 16 год. 32 хв., в м. Вінниці по вул. Чернігівській, 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди з його участю вживав алкоголь, а саме горілку марки «Немирів».

Тобто, з долученого відеозапису, як доказу вини ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, неможливо встановити, ні часу, ні місця інкримінованого адміністративного правопорушення. Натомість долучений доказ лише вказує про сумніви та протиріччя доведеності вини в діянні, яке ставиться в просину ОСОБА_1 . Та така версія подій судом не перевірялася, нічим не спростована, а тому повинна розцінюватися на користь ОСОБА_1 .

Крім того, працівником поліції усупереч вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме в рапорті інспектора взводу №2 роти №4 БУПП у Вінницькій області Дмитра Гнідунця від 15.10.2023 не зазначено будь-яких ознак сп`яніння, які б додатково вказували на факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв та перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, після ДТП.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 431745 від 15.10.2023, не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені в ОСОБА_1 , натомість лише зазначено, що після ДТП з його участю вживав алкоголь, а саме горілку марки «Немирів».

Окрім того, у цьому ж протоколі також не зазначено, чи пропонувалось працівниками поліції пройти ОСОБА_1 медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, встановити перебування особи у стані алкогольного сп`яніння можливо лише під час проведення огляду у встановлений законом порядку.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що саме після ДТП, яке мало місце 15.10.2023 о 16 год. 32 хв., ОСОБА_1 вживав алкогольні напої.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 інкримінується порушення Правил дорожнього руху, а саме п. 2.10 є, згідно якого відповідальність настає лише за вживання алкоголю до проведення медичного огляду після ДТП.

Отже за наведених обставин, у даному випадку відповідальність ОСОБА_1 може мати місце тільки у разі доведеності істотних обставин, а саме, що він (тобто ОСОБА_1 ) після ДТП викликав поліцію, чи йому було відомо про її виклик до проведення медичного огляду або після того, як його транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, останній вжив алкоголь.

За наведеними вище приписами, передбаченими в ст. 266 КупАП, огляд на стан сп`яніння технічними засобами проводиться зразу після зупинки особи, яка має ознаки сп`яніння.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.10є ПДР України, передбаченої ч. 4 ст. 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази визначення чіткого моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння та час вживання цією особою алкогольних напоїв, встановити, через який саме час після настання ДТП за участі цієї особи, остання вжила алкоголь, а також встановити, чи не перебувала особа в стані алкогольного сп`яніння саме під час керування транспортним засобом.

Таким чином, наявними матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Вказаних обставин судом працівниками поліції належним чином перевірено не було, а тому наявні в матеріалах справи докази, на які послався працівник поліції в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №431745, в частині доведеності вини ОСОБА_1 винним за ч. 4 ст. 130 КУпАП, не можна визнати належними, оскільки вони не засвідчують факт вживання останнім алкогольних напоїв безпосередньо після ДТП за його участю до проведення медичного огляду та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Доказів, які б могли спростувати версію ОСОБА_1 про те, що він не вживав алкогольних напоїв після ДТП, а лише висловлював працівникам поліції бажання їх вжити, в процесі судового розгляду не встановлено. Очевидців (свідків), які б підтверджували обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №431745, а саме факту вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв безпосередньо після ДТП за його участю, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене та виходячи із вимог ст. 62 Конституції України, судом не встановлено достатньо доказів котрі б з достовірністю та об`єктивністю вказували на вчинення ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеним провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: