Провадження № 33/824/1259/2023 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 березня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

мешкає:

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень,

в с т а н о в и в:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до вказаної постанови 19 жовтня 2022 року близько 18-00 години ОСОБА_1 умисно погрожував нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_2 , що проживає разом з ним за цією адресою, чим вчини домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру.

На постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постанови через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Скарга мотивована тим, що справа розглянута у йоговідсутність без його повідомлення, хоча згідно ч.2 ст.268 КУпАП його присутність при розгляді є обов`язковою. Судом дана невірна оцінка протоколу про адміністративне правопорушення, який не містить доказів про вичнення ним домашнього насильства, як і не містить доказі взавдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої. Суд не звернув уваги, що відсутні його пояснення, як і відсутні свідки протоколу.

Також, ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги з огляду на те, що розгляд справи судом першої інстанції проведено у його відстуність без належного повідомлення, а з постановою він ознайомився лише 03 лютого 2023 року.

- 2 -

Наведені причини пропуску строку подання апеляційної скарги визнаються судом поважними, а тому на підставі ст.294 КУпАП суд поновлює апелянту строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисниця адвокатка Галицька В.А. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили задоволити та скасувати постанову суду як незаконну.

Потерпіла ОСОБА_3 належнно повідомлена про розгляд справи, до суду не з`явилася причин неявки не повідомила, що згідно ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши ОСОБА_1 і його захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанову слід скасувати з наступних підстав.

Стаття 1732 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству врегульовані Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно п.3 ч.1 ст.1 якого домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 цього Закону).

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ч.1 ст.1 цього Закону).

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх

- 3 -

сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки суд не дав належної оцінки наявним у справі доказам, не оцінив обставин справи в їх сукупності та всупереч наведеним вимогам КУпАП прийняв необгрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1732 КУпАП.

В обгрунтування підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 476385 від 19 жовтня 2022 року, терміновий заборонний припис, протокол про прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_3 та її письмові пояснення.

Проте, суд апеляційної інстанції, не може погодитися з висновком місцевого суду, який не відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не звернув уваги, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 476385 складений у відсутність ОСОБА_1 і про складання протоколу останній не обізнаний взагалі. Зокрема у протоколі відсутній підпис ОСОБА_1 про вручення йому копії протоколу. Як і взагалі відсутній як його підпис про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, так і відмітка працівника поліції про відмову від підписання протоколу.

З огляду на те. що останній не був обізнаний про складання у відношенні нього протоколу, то таке очевидно та поза всяким розумним сумнівом свідчить про порушення права ОСОБА_1 бути обізнаним про пред`явлене звинувачення і про порушення його права на захист.

Наведене в тому числі становить порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основопложних свобод, як таке, що порушує право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд.

- 4 -

Окрім того, згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу, суд не звернув уваги, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази у розумінні ст.251 КУпАП вчинення 19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 домашнього насильства у відношенні співмешканки ОСОБА_3 .

Терміновий заборонний припис кривдника серії АА № 281463 від 19 жовтня 2022 року складений у відсутність ОСОБА_1 та не був йому вручений, як і протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 476385 складений у відсутність ОСОБА_1 .

Протокол про прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_3 прийнято 19 жовтня 2022 року, проте жодної перевірки за даною заявою не проведено, і результати перевірки заяви відсутні, в тому числі відсутні будь-які пояснення чи опитування ОСОБА_1 . Фактично поліція, прийнявши дану заяву, підшила її до справи та ніякого рішення за результатами розгляду цих заяв не приймала.

У справі маються виключно письмові пояснення потерпілої ОСОБА_3 , де та пояснила, що 19 жовтня 2022 року близько 18-00 год її співмешканець ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, почав розкидати меблі і побутові речі та ображати словами нецензурної лайки. Протокол огляду поліції щодо розкиданих речей відсутній.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснив, що він домашнього насильства у відношенні ОСОБА_3 не вчиняв і про наявність даної справи дізнався випадково.

За таких обставин, тобто за наявності повністю протилежних пояснень ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , а також за відсутності будь-якої перевірки даного факту з боку поліції за зявою потерпілої та за відсутності будь-яких інших об`єктивних доказів, вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення не є доведеною.

При вирішенні апеляційної скарги відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людинияк джерела права.

Так згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що з огляду на каральну мету адміністративного стягнення у виді штрафу, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення ЄСПЛ у справах: «Надточій проти України» та «Лучанінов проти України»).

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних

- 5 -

презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.1732 КупАП не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обгрунтований сумнів.

Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки наявним у справі доказам, не оцінив обставин справи в їх сукупності, що призвело до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.1732 КУпАП.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Киеснянського районного суду м.Києва від 18 травня 2021 року щодо ОСОБА_4 скасуванню, а провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1732 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко