Справа № 305/537/23
Номер провадження 3/305/344/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Рахівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання:

АДРЕСА_2 ,

громадянку України, з середньою освітою,

одружену, на утриманні двоє неповнолітніх

дітей, непрацюючу,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 17.02.2023 серії ВАВ № 283701 вбачається, що ОСОБА_1 , 17.02.2023, близько 14 години 00 хвилин, в с. Верхнє Водяне, по вул. Першотравневій, в магазині «Діяна», здійснювала продаж алкоголю без відповідних документів, а саме без отримання ліцензії на продаж алкольних напоїв, чим порушила правила торгівлі алкогольними напоями, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.164 КУпАП.

У судовому засіданні, ОСОБА_1 , вину свою у вчиненні вище вказаного правопорушення заперечила, з підстав наведених у письмовому поясненні. Зазначила, що дійсно 17 лютого 2023 року, близько 14.00 год., до магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який належить її чоловікові ОСОБА_2 , зайшли працівники поліції, які в подальшому склали на неї протокол за здійснення торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії. Звертає увагу суду на те, що господарською діяльністю вона не займається, на підтвердження чого надала суду копію Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, згідно якого підприємницькою діяльністю займається ОСОБА_2 . Продаж алкогольного пива вона не здійснювала, оскільки не працює в цьому магазині. У зв`язку з наведеним вважає, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, тому просила провадження по справі закрити.

Розглянувши матеріали справи, оцінюючи вищевказані фактичні обставини справи на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , взявши до уваги письмові пояснення та дослідивши в повному обсязі встановлені на підставі поданих доказів обставини, у їх сукупності, суддя констатує наступне.

Згідно ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, при розгляді справи суд, вирішуючи питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, виходить саме з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (ст.9 КУпАП) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Частина перша статті 164 КУпАП передбачає відповідальність у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №283701 від 17.02.2023, при викладі фактичних обставин справи, вказано, що у порушення вищезазначених вимог Закону громадянка ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який розташований по АДРЕСА_1 , без ліцензії.

Поряд із цим, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Під господарською діяльністю, відповідно до ст.3 ГК України, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Частиною 2 ст.3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ч.2 ст.50 ЦК України, фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.19 ГК України, суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону.

У відповідності зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду протоколу, встановлено, що господарською діяльністю, займається не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , що стверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (копією).

Більше того, поліцейський який склав протокол про адміністративне правопорушення не долучив до матеріалів жодних доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання або перебуває у трудових відносинах з ОСОБА_2 , який являється власником магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", зазначивши у протоколі, що ОСОБА_1 ніде не працює (являється домогосподаркою).

Аналізуючи докази долучені до матеріалів, вважаю, що зміст правопорушення, викладений у протоколі, не відповідає ознакам правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У відповідності до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин судом встановлено, що докази винуватості ОСОБА_1 у здійсненні нею господарської діяльності без оформлення ліцензії на даний вид господарської діяльності, не є переконливими, достатніми та не відповідають фактичним обставинам.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суд вважає, що у діях останньої відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП, судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 251, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з дня її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк