Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа № 528/34/23
Провадження № 3/528/52/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.03.2023 м. Гребінка

15 березня 2023 року суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Татіщева Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли з СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 23.01.2018 року,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 347229, складений 14.01.2023 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу вбачається, що 14.01.2023 року о 22 год. 41 хв. ОСОБА_2 у м. Гребінці по вул. Пирятинській керував автомобілем Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи в лікарні водій відмовився. Посвідчення водія не вилучалося, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Цими діями ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, його захисник адвокат Ковтун А.В. надіслав до суду клопотання, у якому вказує, що ОСОБА_2 свою вину визнає повністю та розкаюється у вчиненому, до адміністративної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно. Зазначає, що з 13 березня 2023 року ОСОБА_2 призначено на посаду призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період «інспектора прикордонної служби 2 категорії водія першого зенітно-ракетного відділення прикордонної зенітно-ракетної застави». Пояснює, що позбавлення його посвідчення водія призведе до неможливості належним чином виконувати військовий обов`язок та нести військову службу. Враховуючи вищевикладене, просить суд при визначенні покарання застосувати аналогію права та відповідно до ст. 69 КК України призначити ОСОБА_2 більш м`яке адміністративне стягнення, ніж передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 347229 від 14.01.2023 року, відеозаписами на диску Esperanza DVD-R 4,7 GB та іншими матеріалами справи.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з положенням ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують провину ОСОБА_2 , є щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 35 КУпАП, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд не встановив.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного, суддя, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 статті 130 КУпАП.

Судом встановлено, що солдата ОСОБА_2 , відповідно до витягу з наказу № 46-ОС від 13.03.2023 року, виданого начальником 15 мобільного прикордонного загону, призначено на посаду призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період «інспектора прикордонної служби 2 категорії водія першого зенітно-ракетного відділення прикордонної зенітно-ракетної застави» (а.с. 19).

З військового квитка ОСОБА_2 вбачається, що його посадова кваліфікація водій перевезення автомобільним транспортом (а.с. 20-25).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, щире каяття, а також те, що він призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період на посаду «інспектора прикордонної служби 2 категорії водія першого зенітно-ракетного відділення прикордонної зенітно-ракетної застави», вважаю, що позбавлення права керування транспортним засобом буде непропорційним стягненням, враховуючи обставини скоєного правопорушення, відтак ОСОБА_2 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керування, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення останнім нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 15.06.2023 року.

Суддя Я. В. Татіщева