Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Рівненської митниці на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2023 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погодившись із постановою суду, Рівненська митниця оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, доведена належними та допустимими доказами, а тому суд першої інстанції необґрунтовано закрив провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, застосувавши до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів в сумі 142 302,35 грн. з конфіскацією безпосереднього предмету правопорушення вантажного автомобіля марки «Mercedes Benz Vito 111 CDI», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/13891/22 Суддя в суді І інстанції Наумов С.В.

Провадження № 33/4815/297/23 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Розглянувши клопотання Рівненської митниці про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останньої до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 р. №651, відомості, заявлені у МД декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Підпунктом г, п. 1, ч. 1 ст. 335 Митного кодексу України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: комерційні документи на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Статтею 483 МК України встановлена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом правопорушення є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, тобто розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України різними шляхами, зокрема, подання митному органу підроблених документів, що містять неправдиві дані.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація, контракт, коносамент, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

З протоколу про порушення митних правил №0091/20400/2022 від 10.08.2022 року вбачається, що 26.01.2021 року в зоні діяльності Галицької митниці громадянин України ОСОБА_2 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 ) ввіз на митну територію України товар «вантажний автомобіль марки «Mercedes Benz Vito 111 CDI», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 ».

Переміщення автомобіля через митний кордон України проведено на підставі митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA204000/2020/901194 від 23.01.2020 року.

27.01.2020 року декларантом ТзОВ «Аксельрод» ОСОБА_3 в Поліську митницю Держмитслужби подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №204080/2020/2139 для здійснення митного оформлення товару «вантажний автомобіль марки «Mercedes Benz Vito 111 CDI», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 » з пакетом товаросупровідних документів: рахунком-фактурою №24/01/2020 від 23.01.2020 року, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 13.10.2018 року, товаротранспортною накладною №б/н від 23.01.2020 року, зовнішньоекономічним договором №1 від 01.10.2019 року тощо.

За результатом аналізу товаросупровідних документів встановлено, що відправником та продавцем товару заявлено компанію «Immensee Project LP» (101 Rose Street South Lane, Edinburgh, United Kingdom, EH2 3JG), отримувачем - TзOB «Аксельрод» (, 79053, м Львів, вул. Боткіна, буд. 36г). Відповідно до комерційного рахунку №24/01/2020 від 23.01.2020 року, вартість товару «вантажний автомобіль марки «Mercedes Benz Vito 111 CDI», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 », становить 5750 Євро (або еквівалент 154 384,63 грн. на дату здійснення митного оформлення товару).

21.04.2022 року на адресу Рівненської митниці надійшов лист Державної митної служби України від 21.04.2022 року №08-3/26-04/7/2012, яким направлено відповідь митних органів Королівства Нідерланди на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «Mercedes Benz Vito 111 CDI», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 , на адресу ТзОВ «Аксельрод».

Митними органами Королівства Нідерланди надіслано копії документів, на підставі яких здійснено продаж та експорт з території Королівства Нідерланди транспортного засобу марки «Mercedes Benz Vito 111 CDI», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 , в тому числі, експортну декларацію від 16.12.2019 року №19NLK48HJEAW6NWD58, транспортну декларацію від 16.12.2019 року, рахунок-фактуру від 16.12.2019 року №193276, реєстраційне свідоцтво № тощо. Митними органами Королівства Нідерланди було повідомлено, що транспортний засіб було продано ОСОБА_4 дилером автомобілів "L. Th. Baars".

Відповідно до наданої копії митної декларації від 16.12.2019 №19NLK48HJAW6NWD58 статистична вартість транспортного засобу на умовах поставки FCA становить 4850 EURO, згідно наданої копії автофактури від 16.12.2019 №193276 вартість товару становить 4800 EURО, згідно фактури від 16.12.2019 №193277 сума депозитного ПДВ становить 500 EURО (загальні витрати - 5300 EURО).

Також, у документі про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , виданому компетентними органами Королівства Нідерланди, у графі «С» зазначено, що власником автомобіля є гр. ОСОБА_2 .

Отже, громадянин ОСОБА_5 особисто придбав вищезазначений автомобіль.

Разом з цим, на переконання Рівненської митниці, під час переміщення автомобіля через митний кордон України громадянин ОСОБА_5 свідомо приховав від митних органів України документ купівлі-продажу (Autofactuur) №193276 від 16.12.2019 та factuur №193277 від 16.12.2019, які підтверджують його право власності на автомобіль, вартість автомобіля та надав документи, що містять недостовірну інформацію стосовно відправника, отримувача та вартості автомобіля марки «Mercedes Benz Vito 111 CDI», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_6 ставиться у провину вчинення дій, спрямованих на переміщення товару, а саме: вантажного автомобіля марки «Mercedes Benz Vito 111 CDI», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 142302,35 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, країни відправлення товару, реквізитів комерційного документу, а також фактурної вартості товару (документ купівлі-продажу (інвойс) №24/01/2020 від 23.01.2020 року).

ОСОБА_6 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

16.12.2019 року громадянин ОСОБА_5 придбав в компанії «Autohadel Baars» автомобіль «Mercedes Benz Vito 111 CDI», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , за 5300 євро (4800 євро плюс 500 євро депозитарного ПДВ).

До перетину митного кордону України, ОСОБА_5 , продав спірний автомобіль за 5550 євро для фірми «IMMENSEE PROJECT LP», яка співпрацює із торгівельними майданчиками з продажу автомобілів на території України, якій він раніше вже продавав автомобілі, що були куплені ним за кордоном.

У подальшому, автомобіль був перепроданий, а ОСОБА_5 отримав від «IMMENSEE PROJECT LP» документи на українського одержувача/покупця (ТзОВ «Аксельрод») та погодився доставити автомобіль на територію України, як водій, де після завершення митного оформлення передав ключі та документи представнику нового власника.

Наведені обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи відповіддю фірми «IMMENSEE PROJECT LP», що надана на адвокатський запит сторони захисту, яка повідомила, що в архівах фірми є наявні документи, що підтверджують купівлю автомобіля марки «Mercedes Benz Vito 111 CDI», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_5 , у ОСОБА_7 за 5550 євро.

Таким чином, переміщення автомобіля «Mercedes Benz Vito 111 CDI», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 », через пункт пропуску Галицької митниці Держмитслужби було здійснено громадянином ОСОБА_5 на підставі митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA204000/2020/901194 від 23.01.2020 року, з поданням митному органу отримані від фірми-продавця документи: документ купівлі-продажу (інвойс) №24/01/2020 від 23.01.2020, виписаний продавцем «IMMENSEE PROJECT LP» (101 ROSE STREET SOUTH LANE, EDINBURGH, UNITED KINGDOM, EH2 3JG); документ про реєстрацію автомобіля у Королівстві Нідерланди № НОМЕР_3 від 13.10.2018 року; CMR б/н від 23.01.2020 року.

Разом з цим, місцевим судом вірно звернуто увагу, що митне оформлення спірного транспортного засобу проведено митним органом України за рівнем митної вартості 5750 Євро, яка є більшою ніж вартість, що встановлена на підставі отриманих від митних органів Королівства Нідерланди документів - 5300 євро.

Тобто, за результатами митного оформлення автомобіля «Mercedes Benz Vito 111 CDI», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 », відсутня будь-яка шкода суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, оскільки митні платежі, які підлягали сплаті при випуску автомобіля у вільний обіг, були сплачені в належному розмірі.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі про порушення митних правил "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, ст.ст. 462, 467, 486, 489, 491, 495 МК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 04 травня 20232 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.