Справа № 347/756/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., з участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника Юрчук С.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 191606 від 13.03.2023 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«13.03.2023 року о 17:04 год. в с. Яворів по вул. Центральній, водій автомобіля MAZDA CX 5, д.н.з. НОМЕР_1 під час керування т/з не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з т/з CITROEN BERLINGO д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Унаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив та пояснив, що рухався в той день на своєму транспортному засобі, на зустріч йому рухалась водій транспортного засобу CITROEN BERLINGO д.н.з. НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 ствердив, що бачив, як водій на зустрічному транспортному засобі рухалась посередині розділювальної смуги, тому він викрутив кермо автомобіля вправо, однак там було узбіччя, а відтак, йому більше нікуди було скеровувати авто. Після того, як відбувся удар, водій автомобіля CITROEN BERLINGO д.н.з. НОМЕР_2 , не зупинилась одразу, а проїхала ще дальше. До приїзду працівників поліції, водій ОСОБА_2 відсувала осипи від дзеркала автомобілів з його смуги руху на свою. ОСОБА_1 стверджує, що зважаючи на ширину дороги, та ширину смуги по якій рухалась ОСОБА_2 , вона не дотрималась бокового інтервалу, і саме через її дії відбулося зіткнення.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, а в діях ОСОБА_1 - відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на таке.

Окрім протоколу серії ААД № 191606 від 13.03.2023 року, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні:

- схема місця ДТП, яка сталася 13.03.2023 року на Р-24 в с. Яворів, вул. Центральна; (а.с. 2)

- копія письмового пояснення ОСОБА_1 (а.с. 3);

- копія письмового пояснення ОСОБА_2 (а.с. 4);

- копія письмового поясненням ОСОБА_3 (а.с. 5);

- копія письмового пояснення ОСОБА_4 (а.с. 6);

Також ОСОБА_1 для всебічного, об`єктивного розгляду справи було долучено до матеріалів справи копію постанови Косівського районного суду від 18.04.2023 року відносно ОСОБА_2 та відео- фото матеріали з місця ДТП.

У п. 13.3 Правил дорожнього руху зазначено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктом правопорушення є учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному (абз. 87 п. 1.10 Правил дорожнього руху). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП є правопорушенням з матеріальним складом, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони якого є шкідливий матеріальний наслідок - спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У матеріалах справи наявний диск з звукозаписами про ДТП від 13.03.2023 року, долучений ОСОБА_1 . Досліджуючи звукозаписи, суд встановив, що у день ДТП, між гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся діалог про місце ДТП, на якому гр. ОСОБА_1 чітко повідомив іншому учаснику ДТП, про винуватість останньої, однак заперечень ОСОБА_2 у відповідь не вбачається. Даний звукозапис становить 1:35 хв.

На іншому звукозаписі зафіксовано діалог учасників ДТП щодо встановлення точного місця ДТП, де чітко прослуховується, що ОСОБА_1 вказував на місце ДТП, наголошуючи, що гр. ОСОБА_2 його витіснила до краю проїжджої частини своїм т/з, внаслідок чого ОСОБА_1 прийняв на автомобілі крайню праву, по відношенні до своєї полоси проїжджої частини, позицію. Сама ж ОСОБА_2 ствердила, що місце ДТП відбулося не посередині проїжджої частини, погоджуючись з ОСОБА_1 .

При ретельному дослідженні схеми ДТП, встановлено, що зіткнення обох автомобілів відбулося на місці з позначкою № 3. При цьому ширина проїжджої частини неподалік місця зіткнення становила 4,90 м (позначка №8). Ширина проїжджої частини по якій рухалась водій ОСОБА_2 на своєму автомобілі до розділювальної смуги дороги становила 2.20 м, а ширина проїжджої частини по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 до розділювальної смуги дороги становила 2.50 м. При цьому, відстань від місця зіткнення до краю проїжджої частини, по якій рухався автомобіль під керування ОСОБА_1 становить 2.10 м (лінія від позначки №3 до краю дороги).

За таких обставин суд доходить переконливого висновку, що зіткнення обох автомобілів відбулося на проїжджій частині дороги по якій рухався водій ОСОБА_1 , що свідчить про недотримання ОСОБА_2 п. 13.3. ПДР України.

А відтак у суду відсутні підстави стверджувати, про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України передбачених п.13.3.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в законодавчих актах України, зокрема, в КПК України, в ст. 17 якого зазначається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 ст. 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 191606 від 13.03.2023 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула