Справа № 307/3711/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
08.03.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Варга Д. Д.,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2021 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, сезонного робітника,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст. 36 КУпАП, остаточно на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Згідно з постановою, 18 жовтня 2021 року, о 20 год 50 хв, у с. Грушово по вул. Головна, ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки «Toyota Tundra», державний номерний знак НОМЕР_1 . Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер 6810» тест №39 від 18 жовтня 2021 року, результат огляду - 2,54 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимогу п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 18 жовтня 2021 року, о 20 год 50 хв, у с. Грушово по вул. Центральна, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota Tundra», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Corola», який рухався попереду, унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Варга Д. Д., просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення. Стверджує, що ні він, ні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не були присутніми під час розгляду справи у місцевому суді. Про ухвалене судове рішення ОСОБА_1 відомо не було у зв`язку з тим, що він перебуває за кордоном, постанова надійшла поштовим зв`язком його сусідам. Апелянт стверджує, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 20.12.2021, після звернення із заявою до місцевого суду про видачу судового рішення. При цьому, апелянт не погоджується із оскаржуваною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у постанові фактичним обставинам справи. Стверджує, що судом першої інстанції не встановлено за допомогою якого технічного засобу здійснювалось фіксування процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Окрім того, вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про відеофіксацію, яка імовірно здійснювалась на мобільний телефон працівника поліції. Апелянт звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 17 липня 2019 у справі №295/3099/17 та від 13 лютого 2020 у праві №524/9716/16-а, та приписи ч. 3 ст. 283 КУпАП, відповідно до яких імперативний обов`язок щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху покладено на відповідача. На підставі наведеного, адвокат Варга Д. Д. просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 був обізнаний з тим, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього за порушення ним вимог п. 2.9 «а» ПДР, розглядатиметься в Тячівському районному суді, що підтверджується його підписами у протоколі. Те, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 призначена до розгляду на 06 грудня 2021 року в Тячівському районному суді, ОСОБА_1 також було відомо, про що свідчить наявна у матеріалах справи судова повістка від 25.11.2021. Однак, як убачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 до суду не з`явився, клопотань та заяв про відкладення судового засідання на подавав, у судовому засіданні був присутній його захисник, адвокат Варга Д. Д. Разом з тим, апеляційний суд враховує і те, що у матеріалах справи містяться відомості, які підтверджують те, що ОСОБА_1 надіслана копія оскаржуваної постанови у встановлений законом триденний строк, однак, відомостей про те, коли саме ОСОБА_1 отримав копію судового рішення у матеріалах справи немає. Тому, апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження постанови був пропущений через поважні причини, які унеможливили подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Варги Д. Д., які були повідомлені належним чином про місце, дату й час судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку SMS- повідомлення від 13.12.2022. Апеляційний суд звертає увагу на те, що розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема: 14.02.2022 (а. с. 36), 10.08.2022 (а. с. 37), 12.12.2022 (а. с. 38), і ОСОБА_1 жодного разу до апеляційного суду не з`явився. Тому, при вирішенні питання щодо проведення судового засідання за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Варги Д. Д., суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому чітко зазначено, що сторони в розумні інтервали часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №237753, 18 жовтня 2021 року, о 20 год 50 хв, у с. Грушово по вул. Головна, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Toyota Tundra», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер 6810» тест № 39 від 18 жовтня 2021 року, результат огляду - 2,54 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимогу п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, копію його отримав, що підтверджується його особистими підписами.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №237752, 18 жовтня 2021 року, о 20 год 50 хв, у с. Грушово по вул. Центральна, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota Tundra», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Corola», який рухався попереду, унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, копію його отримав, що підтверджується його особистими підписами.
Відповідно до роздруківки приладу «Drager», яка міститься у матеріалах справи, огляд водія проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6810» №ARBL 0906, результат огляду виявився позитивним та склав 2, 54% проміле, з чим ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис.
Рапортом інспектора поліції Поповича П. підтверджуються обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення (а. с. 3).
Копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №571965 від 18 жовтня 2021 року, підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн (а. с. 5).
На відеозаписі, що міститься на DVD - диску відображена подія, яка мала місце 18 жовтня 2021 року, яка фіксувалася на бодікамери поліцейських. Так, із відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння допомогою приладу «Драгер», результат огляду 2, 54 % проміле. На запитання поліцейських чи бажає ОСОБА_1 надати будь-які пояснення з приводу дорожньо-транспортної пригоди, останній відповів, що відмовляється. Досліджений апеляційним судом відеозапис інформативний, позбавлений упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовним, містить необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Зібрані у справі докази у їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що патрульний поліцейський Попович П. був упереджений при проведенні огляду водія ОСОБА_1 з метою визначення стану алкогольного сп`яніння та складанні щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний поліцейський при виконанні свої посадових обов`язків діяв виключно у межах наданих йому повноважень.
При оцінці тверджень апелянта щодо того, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень жодними належними доказами не підтверджена, апеляційний суд такі відхиляє.
Так, зі змісту доводів апеляційної скарги убачається, що ОСОБА_1 не заперечує той факт, що саме він, а не інша особа пройшов освідування після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, однак вказує на неналежність доказів, які містяться у матеріалах справи, зокрема адвокат Варга Д. Д. стверджує, що судом першої інстанції не встановлено за допомогою якого технічного засобу здійснювалось фіксування процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про відеофіксацію, яка імовірно здійснювалась на мобільний телефон працівника поліції.
Апеляційний суд вважає, що жодних підстав для визнання вказаних тверджень слушними апеляційний суд не вбачає.
Так, підстави вважати, що наявний відеозапис є недопустимим доказом у справі, у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на відеоматеріалі зафіксовані усі процесуальні дії, які повинен був вчинити поліцейський при проведенні освідування.
Наведені апелянтом доводи в цій частині носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли ставити під сумніви достовірність проведеного відеозапису.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, суд критично оцінює твердження сторони захисту про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, а тому він є неналежним доказом, оскільки ст. 256 КУпАП, яка визначає зміст протоколу, не передбачає необхідності зазначення у ній такої інформації. Протокол складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, окрім того, вказаний процесуальний документ містить у собі всі необхідні відомості, відповідно до п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги у тій частині, де апелянт звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 17 липня 2019 у справі №295/3099/17 та від 13 лютого 2020 у справі №524/9716/16-а, приписи ч. 3 ст. 283 КУпАП, якими передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки такі жодним чином не впливають на висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апеляційний суд звертає увагу на те, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відео зйомку повинні міститись у постанові про накладення адміністративного стягнення. З матеріалів справи убачається, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №571965 від 18 жовтня 2021 року, якою підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн є не скасованою, її апелянт не оскаржував.
На переконання апеляційного суду, зібрані у справі докази у їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як спосіб уникнути адміністративну відповідальність за вчинені ним адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відтак, апеляційний суд вважає, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є доведеним, а отже у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги правильності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди апелянта з рішенням місцевого суду.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення.
Отже, на підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративних правопорушень; що адміністративні стягнення на нього накладені згідно зі ст. ст. 33 - 36 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 , та його захисник, адвокат Варга Д. Д., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Поновити адвокату Варзі Д. Д. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Варга Д. Д. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН