ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/7691/21 Номер провадження 33/814/1164/23Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р.І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В

Захисника Харченка С.В.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимів відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Харченка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 11.11.2021 року, о 02:20 год. в м. Харкові по вул. Університетській, 20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 528, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, невразлива мова, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в лікарняному закладі, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду захисник Харченко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що зібраними по справі доказами не доводиться факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, посилається на відсутність відеозапису події правопорушення, недотримання працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки особі не було вручено направлення на огляд до медзакладу та не відсторонено від керування, що в своїй сукупності свідчить про недоведеність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що розгляд справи відбувся без участі правопорушника, який не був належним чином повідомлений. Матеріали справи не містять доказів щодо належного направлення та відповідно отримання ним копії оскаржуваної постанови. Про існування судового рішення стало відомо випадково 15.03.2023, після чого була подана апеляційна скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Так, матеріалами справи доводиться, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 . В матеріалах справи міститься супровідний лист від 05.01.2023 про направлення йому копії постанови, про те жодних доказів щодо належного отримання вказаного судового рішення в матеріалах справи не має, а тому є слушними доводи про несвоєчасне отримання копії оскаржуваного судового рішення та можливість його отримання 15.03.2023, після чого, у визначений КУпАП 10-ти денний строк, була подана апеляційна скарга.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №293470 від 11.11.2021 та іншими матеріалами справи.

Із зазначеним висновком суду першої інстанцій, який фактично є формальним та не вмотивованим, не може погодитись апеляційний суд, враховуючи, що останній здійснений щодо доказів, які в своїй сукупності не відповідають в повній мірі критерію доведення «поза розумним сумнівом».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто наявність в його діях складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно наказу № 1026 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, вищевказана Інструкція визначає порядок використання портативних відеореєстраторів з початку виконання службових обов`язків працівниками поліції і під час здійснення ними своїх повноважень.

Разом з тим, до справи взагалі не приєднані відеозаписи скоєного ОСОБА_1 правопорушення, а мається лише чистий диск з помітками «ААБ 293 470 ОСОБА_1 », що позбавляє суд можливості встановити будь-які фактичні обставини, в тому числі і факт керування останнім транспортним засобом.

Не згадується про такі відеозаписи і в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого вони не приєднувались.

Зазначене ставить під сумнів сам факт використання працівниками поліції вищевказаних портативних засобів для фіксації перебігу подій, а тому вказівка про керування ОСОБА_1 транспортним засобом BMW 528, д.н.з. НОМЕР_1 жодним доказом по справі не доведена.

Такими доказом могли слугувати записи службової бодікамери, які, між тим, в матеріалах справи відсутні, що дає підстави для висновку про недотримання працівниками поліції вищевказаної Інструкції щодо обов`язковості застосування портативних відеореєстраторів під час виконання своїх повноважень

За вказаних обставин, апеляційний суд констатує, що матеріали справи не містять належних доказів факту керування, зупинки чи перебування ОСОБА_1 за кермом в автомобілі BMW 528, д.н.з. НОМЕР_1 11.11.2021 р. в м. Харкові, по вул. Університетській о 02:30 год.

Посилання інспектора Кірсанова М. в своєму рапорті про зупинку вищевказаного автомобіля в зв`язку з порушенням водієм ПДР, а саме зупинки в зоні дії знаку «Зупинка заборонена» не може розглядатись як належний доказ, оскільки сам по собі рапорт є службовим документом і не може в розумінні ст. 256 КУпАП братись до уваги як беззаперечний доказ скоєного правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказівка працівника поліції про порушення ОСОБА_1 як правил дорожнього руху, так і відсутність посвідчення водія - не потягло за собою притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Принаймні, в матеріалах справи відсутні відповідні постанови про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП, які в такому випадку слугували б належними доказами факту керування транспортним засобом.

Як зазначалося вище, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Сам по собі факт залучення працівниками поліції двох свідків для проведення огляду на стан сп`яніння, а в даному випадку відмови від проходження такого огляду, не підмінює собою необхідності доведення факту керування особою транспортним засобом, з огляду на те, що у своїх поясненнях свідки вказали лише про факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, залучивши двох свідків для проведення огляду особи на стан сп`яніння, працівник поліції в рапорті не зазначив про неможливість застосування спеціальних технічних засобів відеофіксації.

За вказаних обставин, враховуючи відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинки, що є обов`язковою складовою правопорушення за ст. 130 КУпАП - підстави для притягнення останнього до відповідальності відсутні.

За вказаних обставин, стверджувати, що зібрані по справі докази винуватості ОСОБА_1 в скоєнні правопорушенням за ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідають критерію «поза всяким сумнівом» - правових підстав не має.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи стосовно ОСОБА_1 не містять доказів керування останнім транспортним засобом, як однієї з складових відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в розумінні п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є правовою підставою для закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику Харченку Сергію Вікторовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2022 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу захисника Харченка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2022 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, з підстав визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна