Справа № 488/99/23
Провадження № 3/488/186/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м.Миколаєва Торжинська Т.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм ВТК ЕКСПРЕС, одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей,

- до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

За даними протоколу про адміністративне правопорушення АПР №071876, 21.12.2022 року, приблизно о 08-40 годины, за адресою: м.Миколаїв, Корабельний район, проспект Богоявленський 180, громадянин ОСОБА_1 не виконав неодноразову законну вимогу про припинення правопорушення, а саме: дрібного хуліганства в формі нецензурної лайки, шатав працівників поліції, що призвело до того, що громадянин вирвав жетон нагрудний працівника поліції сержанта поліції (прізвище нерозбірливе), поводив себе зухвало та нахабно.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП.

На доведеність вини ОСОБА_1 до протоколу додано копії постанов відносно ОСОБА_1 за ч1 ст.122 та ст.130 КУпАП, копії акту огляду на стан сп`яніння та чеку-роздруківки, протокол адміністративного затримання, рапорт працівника поліції щодо виявлення водія з ознаками сп`яніння та непокори водія, диск відеозапису.

ОСОБА_1 в ході розгляду даної справи своєї вини не визнав та пояснив, що у час та місці зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, він рухався на вантажному автомобілі, здійснюючи свої посадові обов`язки як водія. Рухаючись по проспекту Богоявленському в м.Миколаєві він був зупинений працівниками поліції шляхом перегородження йому руху. Після зупинки, працівники поліції відкрили двері та, вибивши у нього з рук мобільний телефон, силою витягнули його з автомобілю, скрутивши руки за спиною, утримували його тривалий час на холоді в легкому одязі та без взуття, яке він знімає для зручності керування.

Ніяких протиправних дій по відношенню до працівників поліції він не чинив. Дії працівників поліції, які завдавали йому фізичного болю, утримуючи у зігнутому стані зі скрученими руками за спиною, у легкому одязі на морозі, викликало його обурення, та оскільки на його прохання припинити застосування фізичної сили та надати можливість одягтись працівники поліції не реагували, він почав висловлюватися нецензурною лійкою.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Диспозиція ст.185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав і основних свобод людини для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

За положеннями ст.17 КПК та ст.62 Конституції України, презумпція невинуватості особи, вказує на те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цей принцип знаходить своє відображення в ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен вважається невинуватим, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Як слідує з пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та що слідує з відеозапису, ОСОБА_1 було піддано адміністративному затриманню.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

За ч.3 ст. 261 КУпАП, органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

За положеннями ч.4 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника......

У разі, якщо процесуальні права особі роз`яснено не було, то фактично процесуальні дії проведено з порушенням прав особи, в тому числі права на захист.

Відповідно до ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, зокрема як порушення права особи на захист.

Відповідно до ст.252 КУпАП, ст.94 КПК України, оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив рішення (вирок, постанову, ухвалу).

Питання про визнання доказів недопустимими вирішується судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.89 КПК України) у кожному конкретному випадку залежно від характеру і наслідків порушень критеріїв допустимості. При цьому оцінка доказів передбачає їх відповідний аналіз у всій сукупності та взаємозв`язку (ст. 94 КПК України).

Як слідує з доданого до протоколу відеозапису, який до того ж фіксує події від 28.12.2022 року з 12 години, що не відповідає даним протоколу, згідно якого події, що зазначені у протоколі мали місце 21.12.2022 р. о 08-40 годині, то відеозапис починається із фіксації факту затримання водія, до якого застосовано фізичну силу, як посилається працівник поліції, відповідно до ст.44 ЗУ Про поліцію. Сам ОСОБА_1 заперечує наявність будь-яких підстав для застосування таких заходів, просить припинити фізичний вплив. При цьому, відеозапис не містить роз`яснення затриманій особі його процесуальних прав, як то передбачають положення ст.208 КПК, в тому числі і права на захист, що також слідує і з протоколу затримання, в якому графа про роз`яснення процесуальних прав не містить підпису затриманої особи.

Як пояснив сам ОСОБА_1 захисник прибув вже до відділку поліції, куди його ( ОСОБА_1 ) доставили після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

В той же час, відповідно до ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

За вимогами п.3 ч.2 ст.87 КПК, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основаположних свобод, зокрема, такі діяння, як порушення права особи на захист.

Окрім того, щодо протоколу про адміністративне правопорушення, то зі змісту останнього слідує, що дії ОСОБА_1 мали місце у відношенні працівника поліції.

Однак у протоколі відсутні дані (прізвище, ім`я, по-батькові) особи, яка склала даний протокол, що позбавляє можливості встановити чи складено протокол незацікавленою, безсторонньою особою, тобто особою, якої не стосувалися дії ОСОБА_1 .

За наведеного, даний документ не може бути прийнятий судом як допустимий доказ.

Щодо подій, які зафіксовані на доданому до протоколу відеозаписі, то з нього не слідує, які обставини стали підставою для застосування до ОСОБА_1 фізичної сили. Як вже зазначено, початок запису відбувається із застосування до особи фізичної сили.

Як слідує з протоколу, ОСОБА_1 не виконав неодноразову вимогу про припинення правопорушення, а саме дрібного хуліганства, що проявилося у нецензурній лайці в бік працівників поліції, хитання, внаслідок чого було вирвано нагрудний знак поліцейського.

В той же час, слід відзначити, що відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Спрямованістю умислу, мотивами та цілями хуліганства є умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Як пояснив сам ОСОБА_1 , то нецензурною лайкою він став висловлюватись саме через незаконне поводження із ним працівників поліції, зокрема безпідставне затримання із застосуванням фізичної сили, що викликало неприязне до них ставлення, тобто дії особи не були безпричинними, що виключає суб`єктивний склад правопорушення із хуліганських мотивів.

Щодо рапорту працівника поліції, то останній не є документом який, відповідно до вимог кримінального процесуального закону належить до доказів, в розумінні ст. 99 КПК України.

Враховуючи наведене, Управлінням патрульної поліції не було надано суду жодного належного та допустимого доказу вини водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

З огляду на викладене, відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити за відсутності події та складу вказаного адміністративного порушення.

Постанова може бути оскаржена через Корабельний районний суд до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Торжинська