Справа № 477/1467/21
Провадження № 33/812/168/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Стрілець К.О.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Повалій О.В., потерпілої ОСОБА_1 , її представника та представника ОСОБА_2 адвоката Руденка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Руденка Віталія Валентиновича на постанову, яку ухвалив Жовтневий районний суд Миколаївської області під головуванням судді Глубоченка Сергія Михайловича у приміщенні цього ж суду 20 березня 2023 року, якою провадження у справі щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює водієм ФОП « ОСОБА_4 », зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 , одруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №210323 від 16 липня 2021 року, який надійшов на розгляд до Жовтневого районного суду Миколаївської області, 16 липня 2021 року о 19:40 год. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «DAF», державний номер НОМЕР_2 , на автодорозі Н-11, на 258 км., був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечний інтервал дистанції, чим допустив бокове зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки «SKODA», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив пункти 2.3, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані працівником поліції за статтею 124 КУпАП.

Під час розгляду справи судом першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його захисник адвокат Повалій О.В., посилаючись на відсутність у діях ОСОБА_3 складу інкримінованого йому правопорушення, просили справу відносно нього закрити.

Потерпіла ОСОБА_1 та її представник адвокат Руденко В.В. вважали, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні доведена матеріалами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, з урахуванням чого просили суд визнати винуватість останнього, оскільки дане правопорушення пов`язане із завданням матеріальних збитків.

Постановою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 березня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події та складу цього адміністративного правопорушення.

Постанову мотивовано тим, що надані матеріали (протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №210323 від 16 липня 2021 року та схема місця ДТП) не містять достатніх, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_3 дій, що порушують правила дорожнього руху.

В апеляційній скарзі представник потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Руденко В.В. просить постанову суду першої інстанції скасувати та визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд невірно застосував норми матеріального та процесуального права та послався на неіснуючі вимоги до складання протоколу про адміністративне правопорушення, покладаючи на працівника поліції обов`язок більш широкого тлумачення вимог Правил дорожнього руху, ніж це передбачено; потерпілого ОСОБА_2 як власника пошкодженого транспортного засобу «Scoda Rapid», державний номер НОМЕР_3 , не допущено до участі у справі, чим порушені його права на участь в розгляді справи; порушено принципи безпосередності дослідження доказів, змагальності сторін та право потерпілого на справедливий суд у зв`язку з тим, що належного розгляду справи не відбулося і у порушення вимог ст. 280 КУпАП не досліджені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не допитано учасників та свідків пригоди, зокрема, не проведено допиту у якості свідка батька потерпілої ОСОБА_1 , який першим прибув на місце ДТП, а також позбавлено права потерпілих та їх представника поставити допитаним особам запитання; не враховано положення ст.251 КУпАП щодо визнання протоколу про адміністративне правопорушення доказом у справі, не надано йому юридичної оцінки; не зазначено, у чому саме полягало порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015, при складанні схеми до протоколу про адміністративне правопорушення; судом допущено порушення вимог пунктів 1.3, 1.6 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджена наказом МЮ України № 53/5 від 08 жовтня 1998 року, у зв`язку з чим експертом не надано відповіді на поставлені запитання; судом зроблено хибне судження, за яким, якщо протокол про адміністративне правопорушення направлявся на дооформлення і певні вихідні дані відсутні, то протокол складено з порушенням; судом помилково вказано про те, що протокол відносно водія ОСОБА_3 не відображає, якими саме конкретними діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги пунктів 2.3 та 13.1 ПДР: рішення суду є невмотивованим, належних підстав для закриття справи не зазначено.

Крім того представнику потерпілої не було надано можливості обґрунтувати позицію у справі і реалізувати свої права у повному обсязі, оскільки суд першої інстанції клопотання про проведення допиту учасників пригоди та відкладення розгляду справи залишені судом без розгляду.

Також судом всебічно та об`єктивно не досліджено наявні у справі докази та не надано їм відповідної юридичної оцінки таким, як: відповіді Служби автомобільних доріг у Миколаївській області від 06 грудня 2021 року; таблиці фотозображень, відеофайлам, свідченням свідка- працівника поліції старшого сержанта ОСОБА_5 .

Заслухавши представника потерпілих адвоката Руденка В.В., потерпілої ОСОБА_1 , які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , - Повалій О.В., переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги за правилами частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги вказаних правових норм були дотримані суддею суду першої інстанції.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

При цьому спрощений підхід до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до адміністративної відповідальності, як і потерпілих, є неприпустимим (пункт 24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, далі Постанова №14).

З матеріалів справи вбачається, що 16 липня 2021 року о 19:40 год. на 285 км. автодороги Н-11 сталось зіткнення транспортного засобу марки «DAF», державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , з транспортним засобом марки «Scoda Rapid», державний номер НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_1 і власником якого є ОСОБА_2 .

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (частина 1 статті 251 КУпАП).

Отже, відповідно до цієї норми одним із джерел доказів та документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (частина 1 статті 254 КУпАП).

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містить стаття 256 КУпАП, якою, поряд з іншим, передбачені викладення суті адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих та інше. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На місці події поліцейським 16 липня 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№210323 (далі Протокол) щодо водія ОСОБА_3 , в якому зазначено, що водій був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечний інтервал дистанції чим допустив бокове зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки «SKODA», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив пункти 2.3, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.1 том1).

За такого ОСОБА_3 звинувачується у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою для адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Тобто, диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, внаслідок порушення конкретних правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), про порушення якого ОСОБА_3 зазначеного у Протоколі, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; ґ) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; е) повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху; є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам .

Згідно із пунктом 13.1 Правил водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану постанову, дійшов висновку про недоведеність наявними у справі доказами вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (ст.254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів). Слід зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

Суд першої інстанції встановив, що матеріали справи, яка розглядається, свідчать про те, що зміст Протоколу на час його складення не відповідав вимогам статті 256 КУпАП, з чим погоджується апеляційний суд з врахуванням наступного.

Так, за змістом пункту 2.3 Правил, про порушення якого ОСОБА_3 зроблений висновок у Протоколі, визначено перелік обов`язків, яких водій зобов`язаний дотримуватися для забезпечення безпеки дорожнього руху, до якого включено 8 підпунктів, проте працівником поліції не визначено конкретний підпункт правил, порушення якого призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди. Таке свідчить про те, що формулювання обвинувачення є нечитким і не є однозначним, тоді як суд розглядає справу лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не наділений повноваженнями щодо редагування обвинувачення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства Внутрішніх Справ України 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Інструкцією передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення, до якого додаються схема місця події, пояснення учасників та свідків, показання засобів фото-та/або відеоспостереження, а також інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі (пункт 1 розділ IX Інструкції).

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди є графічним зображенням місця пригоди з фіксацією всіх об`єктів та обставин, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яка оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками (пункт 3 розділу ІХ Інструкції).

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди зображуються та фіксуються, зокрема, такі об`єкти: ділянка дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; ширина тротуарів, узбіччя, розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху та інше.

На зворотному боці схеми місця пригоди, поряд з іншим, зазначаються перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди, кількість учасників ДТП, порушення пункту Правил дорожнього руху та інше (пункт 4 розділу ІХ Інструкції).

У випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода (пункти 5, 6 розділу ІХ Інструкції).

В схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, яка складена поліцейським на місці дорожньо-транспортної пригоди 16 липня 2021 року та долучена до Протоколу, міститься схематичне зображення транспортних засобів, за участі яких 16 липня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода - автомобілів «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом STAS SF33-9k, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , та «SKODA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; їх місце розташування після ДТП; позначено місце зіткнення транспортних засобів та напрямки їх руху. Також вказані відстані: від правих коліс автомобілю «DAF» з напівпричепом до узбіччя та від лівих коліс автомобілю «SKODA» до перехресті з рухом по колу.

На зворотному боці схеми місця ДТП у справі зазначені відомості про пошкодження автотранспортних засобів: у «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , - розбито: права підніжка кабіни, правий катафот; пошкоджено: подряпини правої частини переднього бамперу; у «SKODA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкоджено ліву передню та задню двері, ліве одне крило.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказана схема місця ДТП не відповідає вимогам пункту 4 розділу ІХ Інструкції, зокрема, поліцейським в ній не було зазначено такі об`єкти: інтервали руху транспортних засобів автомобілів «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та «SKODA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , відносно меж проїжджої частини та відповідно один до одного в процесі руху та безпосередньо перед ДТП; розташування транспортних засобів автомобілів «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та «SKODA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , відносно меж проїжджої частини, межі перехрестя з рухом по колу та відносно один до одного в момент первинного контактування; координати розташування місця зіткнення відносно меж проїжджої частини та межі перехрестя з рухом по колу; напрямок руху, в якому мали намір рухатися автомобілі після проїзду перехрестя з круговим рухом; дані про ширину проїжджої частини та ширину смуг руху; дані про наявність слідів (гальмування тощо), дорожніх знаків, в зоні дії яких знаходиться місце ДТП, встановлених по ходу руху транспортних засобів.

Апеляційний суд також вважає, що районним судом були застосовані усі можливі заходи щодо усунення вказаних недоліків та встановлення усіх обставин справи відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Так, постановою судді від 13 грудня 2021 року по справі призначено судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання щодо відповідності дій водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вимогам Правил під час руху 16 липня 2021 року о 19.40 годині по автодорозі Н-11 «Дніпро-Миколаїв», 258 км. у даній дорожній обстановці, внаслідок якого сталася дорожньо-транспортна пригода; визначення, дії якого водія транспортного засобу знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Проведення експертизи було доручено експертам Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (а.с.158 том1).

16 лютого 2022 року до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, а саме, щодо вихідних даних, необхідних для проведення експертизи, зокрема: технічного стану автомобілів «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та «SKODA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент ДТП, наявність чи відсутність несправностей, які могли вплинути на рух автомобілів; завантаження транспортних засобів автомобілів «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та «SKODA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент ДТП; інтервали руху транспортних засобів автомобілів «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та «SKODA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , відносно меж проїжджої частини та відповідно один до одного в процесі руху та безпосередньо перед ДТП; розташування транспортних засобів автомобілів «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та «SKODA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , відносно меж проїжджої частини, межі перехрестя з рухом по колу та відносно один до одного в момент первинного контактування; розташування місця зіткнення відносно меж проїжджої частини та межі перехрестя з рухом по колу; напрямок руху, в якому мали намір рухатися автомобілі після проїзду перехрестя з круговим рухом; дані про ширину проїжджої частини та ширину смуг руху; дані про наявність дорожніх знаків, в зоні дії яких знаходиться місце ДТП, встановлених по ходу руху транспортних засобів; стан і характеристики дорожнього покриття на момент ДТП, наявність повздовжніх та поперечних ухилів; умови видимості та оглядовості для водіїв транспортних засобів в умовах місця ДТП; швидкість руху транспортних засобів автомобілів «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та «SKODA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; момент виникнення небезпеки для руху, з якого водіям необхідно було застосовувати дії по запобіганню ДТП; час, який прийшов з моменту виникнення небезпеки для руху до моменту контактування або відстань, яку подолали транспортні засоби з моменту виникнення небезпеки для руху до моменту контактування (а.с.162,163 том 1).

04 жовтня 2022 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло повідомлення експерта від 07 вересня 2022 року про неможливість надання висновку (а.с.227,228 том1).

Зазначені недоліки адміністративних матеріалів були підставою для направлення матеріалів адміністративного правопорушення на доопрацювання постановою місцевого суду від 26 жовтня 2022 року (а.с.246 том 1).

Згідно довідки підписаної заступником начальника СРПП ВП№4 МРУП ГУНП в Миколаївській області майором поліції Валерієм Бідним усунути недоліки, зазначені у постанові суду, згідно ст.255 КУпАП не представляється можливим, так як поліцейський СРПП ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області старший сержант поліції Федоров С.С., яким складений Протокол, звільнений згідно наказу ГУНП в Миколаївській області за №196 від 06 березня 2022 року (а.с.252 том1)

Фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди 16 липня 2021 року судом встановлюються, в тому числі, на підставі пояснень її учасників.

Так, водій автомобілю марки «DAF», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 у письмових поясненнях зазначав, що того дня і в той час він рухався у правій полосі перед виїздом на кільце на автодорозі Н-11, 260 км. Рухаючись у попутному напрямку з правої сторони його транспортний засіб «зацепив» автомобіль«Scoda Rapid», державний номер НОМЕР_3 (а.с.4 том1).

Водій автомобілю марки «Scoda Rapid», державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 у поясненнях щодо обстави дорожньо-транспортної події зазначала, що рухаючись по правій стороні та при повороті праворуч, перед кільцем праворуч увімкнула правий показчик повороту та почала повертати. В той час зліва від неї їхав вантажний автомобіль і практично завершив випередження, вантажний автомобіль вдарив у лівий бік її транспортного засобу, виконуючи одночасно поворот праворуч. Не встигнувши закінчити поворот, в її транспортний засіб врізався вантажний автомобіль, розвернувши кругом в лівий бік (а.с.3 том 1).

Отже, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, надані 16 липня 2021 року безпосередньо після події, містять суттєві суперечності щодо обставин, які мають значення для встановлення дійсних обставин пригоди, а саме: механізму дорожньо-транспортної пригоди; можливих порушень Правил, допущених кожним із учасників, їх вини та причинного-наслідкового зв`язку між діями та наслідками, що настали (зіткнення транспортних засобів).

Встановлення цих обставин набуває значення і в світлі вимог пункту 7 Постанови №14, за якими у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення Правил двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому за певних умов виключається навіть кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Встановленню конкретних обставин дорожньо-транспортної пригоди мала сприяти схема місця дорожньо-транспортної пригоди, складена у відповідності до вимог пункт 4 розділу ІХ Інструкції.

Проте, схема до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 липня 2021 року (далі Схема), додана до Протоколу, окрім графічного зображення транспортних засобів, причетних до події, зазначення місця зіткнення не містить жодних відомостей, передбачених пунктом 4 розділу ІХ Інструкції (а.с.3).

Про ці недоліки Схеми зазначав місцевий суд у постанові від 26 жовтня 2022 року, якою матеріали адміністративного правопорушення повертав до відділення поліції №4 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області для доопрацювання (а.с.246-250 том 2).

Відсутність графічного відображення на Схемі, зокрема, слідів гальмового шляху коліс транспортних засобів; їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжини від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; інших слідів та предметів, що стосуються пригоди і, найголовніше, координат місця зіткнення відносно сталих орієнтирів, ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами, розташування дорожньої розмітки, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху позбавляє суд можливості відтворити обставини пригоди, механізм її виникнення, встановити наявність аварійної ситуації, що передувала діям ОСОБА_3 , та виявити причино-наслідний зв`язок між діями кожного водія та наслідками.

Апеляційний суд звертає також увагу на те, що зміст Схеми, а саме в частині не відображення на ній обмірів проїжджої частини, її особливостей, а також розташування дорожньої розмітки, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху, суперечить змісту іншого доказу відповіді на запит адвоката Повалій О.В. начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області від 06 грудня 2021 року № 5145, яка є балансоутримувачем автомобільної дороги державного значення Н-11 Дніпропетровськ-Миколаїв (а.с. 148, 149 том1).

Зокрема, у цій відповіді зазначено, що на ділянці автомобільної дороги загального користування державного значення Н-11 Дніпропетровськ-Миколаїв (через Кривій Ріг), км.258, наявні дві смуги для руху автотранспорту в кожному напрямку руху, а у напрямку руху зі сторони м. Миколаєва до с. Калинівка встановлено (до 16 липня 2021 року) наступні дорожні знаки: заборонний знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 90»; попереджувальний знак 1.19 «Перехрещення з рухом по колу»; заборонний знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70»; попереджувальний знак 1.32 «Пішохідний перехід»; інформаційно-вказівний знак 5.38.1 «Пункт зупинки автобуса»; інформаційно-вказівний знак 5.45.1 «Пішохідний перехід». На вказаній ділянці автомобільної дороги наявний зупинковий майданчик для зупинки автобуса. Робочим проектом «Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Н-11 Дніпропетровськ-Миколаїв (через Кривій Ріг), на ділянці км 308+500 км 314+000, Миколаївська область» передбачено влаштування зупинкового майданчику, смуги гальмування та розгону загальною протяжністю 191 погонний метр, які закінчуються за 94 метрів до перехрестя з рухом по колу. Станом на 16 липня 2021 року ділянці автомобільної дороги загального користування державного значення Н-11 Дніпропетровськ-Миколаїв (через Кривій Ріг), км.258, у напрямку руху зі сторони м. Миколаєва до с. Калинівка нанесено наступну тимчасову горизонтальну дорожню розмітку: 1.1 (вузька суцільна лінія) та 1.6 (лінія наближення), що позначають межі двох смуг руху у попутному напрямку; 1.1 (вузька суцільна лінія), що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Крайову смугу розмітки 1.1 (вузька суцільна смуга), що позначала край проїзної частини, а також межі смуг гальмування та розгону станом на 16 липня 2021 року ще не було нанесено у зв`язку з проведенням робіт з поточного середнього ремонту вищезазначеної ділянки автомобільної дороги.

Крім того, зміст Схеми, в якому не зазначено про наявність слідів гальмування транспортних засобів, не відповідає доказам, які надавались учасниками провадження, а саме фото- та відеоматеріалам, на яких зафіксовано такі сліди, але з них неможливо встановити точне розміщення цих слідів та якому з автомобілів вони належать.

Не зазначення поліцейським у Схемі вказаних відомостей щодо дорожніх знаків, розмітки, наявності зупинкового майданчика та смуги гальмування та розгону, розташування по відношення до розмітки транспортних засобів, наявність слідів гальмування унеможливило у цій справі перевірку версій водіїв- учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Проте відсутність вихідних даних, які мали бути встановлені на місці пригоди та відображені у Схемі, унеможливило і проведення по справі призначеного судом експертного дослідження.

Свідків дорожньо-транспортної пригоди працівники поліції не виявили та не допитали.

Усунути перелічені недоліки та суперечності в судовому засіданні, тим більш зі спливом значного часу з моменту події, неможливо, що вплинуло і на достеменність встановлення вини ОСОБА_3 , зокрема, щодо порушення якого саме підпункту пункту 2.3 Правил призвело, до ДТП та в порушенні пункту 13.1 Правил.

За такого матеріали справи не містять доказів, які би ґрунтувались на конкретних обставинах події, та доводили, що ОСОБА_3 дійсно не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував безпечний інтервал, дистанцію, і саме ці його дії призвели до зіткнення з іншим транспортним засобом, яким керувала ОСОБА_1 .

Сам по собі факт зіткнення без аналізу інших обставин не може бути достатньою підставою для обвинувачення водія ОСОБА_3 у невиконанні вимог пунктів 2.3 та 13.1 Правил та є порушенням презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані суду докази, а саме - Протокол, який містить суперечності в його змісті та кваліфікації дій порушника, а також Схема, яку складено з порушенням вимог частини 4 розділу ІХ Інструкції, не можуть забезпечити такий рівень доказування, який би не залишав жодних розумних сумнівів доведеності вини ОСОБА_3 в порушенні пунктів 2.3, 13.1 Правил та, як наслідок, скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

При цьому апеляційний суд, діючи в межах повноважень на перегляд постанови суду, не дає оцінку діям водія ОСОБА_3 , а також діям водія ОСОБА_1 в порушенні інших правил дорожнього руху.

Апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги, які не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що суд не мав підстав для висновку про відсутність події правопорушення, пов`язане з невірним розумінням змісту цього поняття у світлі статті 247 КУпАП, оскільки такий висновок може ґрунтуватись на недоведеності факту, що діяльність особи є такою, що могла б розцінюватися як адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про порушення судом вимог статті 280 КупАП, а саме не дослідження обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, спростовуються матеріалами адміністративної справи та змістом оскаржуваної постанови суду першої інстанції, які свідчать про те, що судом першої інстанції були вжити усі можливі заходи для встановлення зазначених у статті 280 КупАП обставин шляхом дослідження та оцінки матеріалів, наявних у справі, заслуховування пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, допиту свідків, призначення у справі судової експертизи, повернення матеріалів адміністративного провадження для доопрацювання органу поліції. Також не відповідають змісту постанови суду твердження апелянта про те, що судом не надано юридичної оцінки Протоколу та не зазначено, у чому саме полягало порушення Інструкції, оскільки у постанові судом надана оцінка як Протоколу як неналежному доказу (сторінка постанови 6, абзаци 2-4), так і змісту Схеми (сторінки постанови 3, абзаци 3-5, сторінка 4, абзаци 2-3).

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення судом порушує право на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом) (рішення Європейського Суду від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії», заява № 36673/04).

Щодо посилання апелянта на те, що судом не було допитано в якості свідка батька потерпілої ОСОБА_1 , то таке клопотання було заявлено представником ОСОБА_6 лише 21 березня 2023 року, тоді як справа перебувала у провадженні суду з 26 липня 2021 року, без зазначення причин такого тривалого не заявлення цього клопотання, без зазначення прізвища та ім`я свідка, його адреси та обставин, щодо яких він може надати свідчення, тому таке клопотання не може вважатися обґрунтованим, а також, що його не задоволення призвело до неповного встановлення обставин ДТП.

Не може бути підставою для скасування постанови місцевого суду і посилання скаржника на розгляд справи за його відсутності та відсутності потерпілої, незалучення судом у справу в якості потерпілого власника автомобілю ОСОБА_2 , а також не надання судом можливість потепілим обґрунтувати позицію у справі і реалізувати свої права у повному обсязі.

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що справа перебувала у провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області з 26 липня 2021 року, судове засідання призначалось судом дев`ять разів: на 06 серпня, 27 вересня, 16 листопада, 10 грудня 2021 року, 11 березня, 09 серпня, 21 вересня, 26 жовтня 2022 року, 20 січня, 08 лютого, 20 березня 2023 року.

Потерпіла ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Руденко В.В. належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, брали участь у судових засіданнях 27 вересня 2021 року, 16 листопада 2021 року, 10 грудня 2021 року, давали суду пояснення. В подальшому в судові засідання не з`являлись, подавали заяви про відкладення розгляду справи.

Листом від 10 лютого 2023 року №477/1467/21/745/2023 судом повідомлено потерпілій ОСОБА_1 та її представнику адвокату Руденку В.В. про відсутність підстав для відкладення розгляду справи на невизначений термін та/або зупинення провадження по справі, роз`яснено про можливість у учасників судового провадження, які з об`єктивних причин не можуть прибути до суду, брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних засобів технічного зв`язку (а.с.35 том 2).

На реалізацію права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 «бути почутими судом» було спрямоване і поновлення права їх представника на апеляційне оскарження постанови суду шляхом задоволення клопотання щодо поновлення строку на подання апеляційної скарги та перегляд справи за апеляційною скаргою.

На підставі зазначених обставин, апеляційний суд не встановив порушень прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на доступ до суду.

Суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких дії.

Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає апеляційному суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту порушення ОСОБА_3 викладених у Протоколі обставин вимог пунктів 2.3, 13.1 Правил та вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Отже, апеляційний суд, враховуючи, що надані суду докази, а саме - Протокол та Схема, складені з грубими порушеннями вимог Інструкції, самі по собі не можуть ані спростувати, ані довести твердження учасників дорожньо-транспортної пригоди щодо її дійсних причин, погоджується з висновками суду першої інстанції про закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_3 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Руденка Віталія Валерійовича залишити без задоволення, постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 березня 2023 року, якою закрито провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т. М. Базовкіна