Справа № 367/397/23
Провадження №3/367/399/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2023 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Линник В.Я., розглянувши адміністративну справу, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 25.12.2022 р. о 10 год. 40 хв. в Київській області, Бучанського району, в смт. Гостомель, на вул. Свято-Покровська, керував автомобілем SSANYONG, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №333220 від 25.12.2022 р., відео записом, на якому зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на алкотестері Drager, а також ОСОБА_1 повідомив, що він розуміє, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, будь-яких заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, письмових пояснень до суду не надавав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 126, 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю правопорушника як це передбачено приписами ч. 1ст 268 КУпАП.

Враховуючи висновок ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі», де суд вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає, що розгляд справи можливо провести без участі ОСОБА_1 оскільки він не цікавився справою.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння у водія транспортного засобу може бути встановлений лише в порядку, передбаченому Інструкцією від 09 листопада 2015 року № 1452/735 "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи, які знаходяться в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються водії за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з довідки інспектора САП Бучанського РУП ГУНП в Київській області Дахнович А. відносно ОСОБА_1 19.11.2022 р. було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за п.2.5 ПДР, який направлено на розгляд та прийняття рішення до Ірпінського міського суду Київської області.(а.с. 1), однак, суду не надано доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому судом не встановлено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Водночас, дії ОСОБА_1 підпадають під диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Так, згідно з ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Приймаючи до уваги зазначену вище норму кримінального процесуального законодавства, застосовану судом за принципом аналогії закону, та зважаючи на те, що суд проводить розгляд в межах висунутого обвинувачення та не може погіршити становище особи, стосовно якої здійснюється провадження, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто притягнення особи, до адміністративної відповідальності, які знаходяться в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суд визнає його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначає йому покарання в межах санкції зазначеної статті.

Крім того, ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №333220 від 25.12.2022 р., звинувачується в тому, що він 25.12.2022 року о 10 год. 45 хв. в Київській області, Бучанського району, в смт. Гостомель на вул. Свято-Покровська, 67, керував транспортним засобом та повторно, протягом року, вчинив правопорушення передбачене ч. 126 ч. 4 КУпАП, чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, -

Частиною 5 ст. 126 КУпАП до відповідальності притягується водії за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Суд вважає, що відсутня подія вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 було обмежено в праві керування транспортними засобами, а також, що він притягався до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З долучених до справи документів, а саме: із картки обліку адміністративного правопорушення, вбачається, що водій ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом Ірпінським міським судом від 13.09.2021 р. терміном на 3 роки, що не є ідентичним тимчасовому обмеженню в праві керування. За керування транспортним засобом, особа, яка не має права керування транспортним засобом, передбачена відповідальність ч. 2 ст. 126 КУпАП, але в такому правопорушенні ОСОБА_1 не обвинувачується.

Суд не приймає до уваги інформацію з картки обліку адміністративного правопорушення, оскільки доказів зазначених в ній обставин суду не надано.

Таким чином, відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 536,80 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, 247 КУпАП, ст. 337 КПК України -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (Сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн (П`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Визнати не винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: В.Я. Линник