_ МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ___ ______
Справа №521/2150/23
Пр. №3/521/3459/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Замниборщ А.С., за участю:

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Мишак Д.Е.,

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Ілянда О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали адміністративної справи, що надійшли з полку Управління патрульної поліції в Миколаївської області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

22 грудня 2022 року о 12 годині 00 хвилин у м. Херсон по вул. Чорноморська, 42 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 інспектором Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції складено протокол серії ААД №140719 від 22 грудня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 , діючий на підставі ордеру від 22 лютого 2023 року, в судовому засіданні стверджував, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає та надав суду клопотання про закриття провадження у справі, в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Зазначив, що транспортний засіб був зупинений працівниками патрульної поліції, однак всупереч ст. 35 Закону України «Про Національну поліції» причини такої зупинки інспектором не було зазначено.

Щодо стану наркотичного сп`яніння пояснив, що в діях поліцейських вбачає упереджені дії. Вказував, що з невідомих причин інспектор попросив ОСОБА_1 зробити плювок на асфальт і на відеозаписі інспектор повідомляє останньому про те, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп?яніння, а саме: нема слини, очі на світло не реагують, при тому, що відсутність слини не є передбаченою законодавством ознакою наркотичного сп?яніння, а щодо відсутності реакції очей на світло, то не вбачається, яким чином інспектор встановив відсутність реакції очей на світло.

При цьому в протоколі інспектор зазначив інші ознаки, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, при чому не зазначаючи даних ознак самому ОСОБА_1

3азначив, що з відеозапису вбачається, що поведінка водія під час оформлення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення була повністю врівноваженою та жодних ознак наркотичного сп?яніння з відеозапису події не вбачається.

Звернув увагу, що відповідно до п. 4 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом №l452/735 від 09 листопада 2015, ознаками наркотичного сп?яніння є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп?яніння, в даному випадку виражене тремтіння пальців рук;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Втім, в протоколі зазначено першу ознаку, таку як «зіниці очей не реагують на світло», при цьому інструкцією передбачено «звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло», а другу ознаку «тремтіння пальців рук», при цьому інструкцією передбачено «виражене тремтіння пальців рук»

Зазначив, що інспектор поліції повідомляв ОСОБА_2 , що у випадку якщо буде встановлено стан наркотичного сп?яніння, то його поставлять на наркологічний облік, однак жодним нормативно-правовим актом дана процедура не передбачена, а поліцейський просто вводить в оману особу, щоб останній відмовився від проходження обліку.

Вказував, що на відеозаписі вбачається, що інспектор повідомляє ОСОБА_2 , що у випадку перебування останнього в стані наркотичного сп?яніння, то буде складений протокол, а його машину передадуть Збройним Силам України, що жодним чином не передбачено та свідчить про упереджене ставлення поліцейського до особи, тим самим змушуючи особу до відмови від проходження огляду.

Щодо причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, представник пояснив, що поліцейський повідомив водію, що у випадку якщо його направлять до найближчого медичного закладу і буде встановлено стан наркотичного сп?яніння, то останнього поставлять на наркологічний облік, а його машину передадуть Збройним Силам України

Стверджував, що на відеозаписі вбачається, як поліцейський чітко пропонує особі їхати в медичний заклад і чи телефонувати лікарю, тим самим поставивши в положення ОСОБА_1 таким чином, що останній подумав, що у поліцейського є якісь зв`язки з лікарем, і якщо він поїде на огляд, то там буде встановлено його стан наркотичного сп?яніння, оскільки жодним не пердбачено право поліцейського телефонувати лікарю і про щось домовлятись, що свідчить про упереджене ставлення поліцейського до особи.

Вказував, що своїми діями поліцейський схиляв ОСОБА_1 до відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп?яніння, оскільки викликав недовіру до нього.

Зазначив, що неодноразово на відеозаписі на запитання ОСОБА_1 до поліцейського про відповідальність, яка настає за ст. 130 КУпАП, на що поліцейський зазначив, що водій поїде в суд, надасть свої пояснення, а суд вже вирішить це питання, і жодного разу поліцейський не надав чіткої відповіді щодо санкції даної статті.

Представник вказував, що при складанні протоколу, весь процес діалогу з ОСОБА_1 вівся з інспектором Федько, при цьому протокол складений лейтенантом поліції Маменко К.I., яка не роз`яснила йому його права, передбачені ст. 63 Конституції ст. 268 КУпАП.

Крім того, вказував, що відеозапис склеєний з декількох частин, при цьому відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», передбачає що відеозапис повинен починатися з моменту початку виконання службових повноважень та закінчуватися лише при закінченні своїх повноважень.

Представник ОСОБА_1 , діюча на підставі ордеру від 29 березня 2023 року, вказала суду, що нереагування очей на світло є ознакою клінічної смерті, а не ознак стану наркотичного сп`яніння.

Крім того зазначила, що протокол серії ААД №140719 було складено 22 грудня 2022 року, тобто через один місяць та десять днів після звільнення м. Херсон.

Вказувала, що згідно даним ЗМІ 22 грудня 2022 року м. Херсон було обстріляно шістдесят п`ять разів, згоріла музикальна школа та центр міста було піддано бомбардуванню, а вул. Чорноморська, 42 є центром міста.

Вказувала, що ОСОБА_1 намагався якомога швидше закінчити діалог з поліцейським, саме тому останній погодився на відмову.

Посилаючись на викладене, представники ОСОБА_1 просили суд закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення судам слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року. Конвенція набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Тому, розглядаючи дану справу, суд вирішує питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №140719 від 22 грудня 2022 року працівником поліції.

До суду разом з протоколом серії ААД №140719 від 22 грудня 2022 року було надано відеозаписи з бодікамери №471634 та №470681.

При дослідженні вказаного відеозапису вбачається, що 22 грудня 2022 року у м. Херсон по вул. Чорноморська, 42 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW», номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений інспектором патрульної поліції. В подальшому поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, однак останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджує правомірність складення відносно нього протоколу серії ААД №140719 від 22 грудня 2022року.

Крім того, працівником полку Управління патрульної поліції ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Останній, в свою чергу, підтвердив те, що його права та обов`язки йому зрозумілі.

Суд не бере до уваги доводи захисника про відсутність безперервної зйомки, оскільки відеозапис, який було надано до суду, містить в собі записи з двох бодікамер, а саме 471634 та №470681.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №140719 від 22 грудня 2022 року та відеозаписами з бодікамери №№471634 та №470681.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення та його наслідки, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортним засобом.

Таким чином, у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн., які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 23, 24, 33, 130, 221, 283, 284, 307 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя: О. М. Сегеда