ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/6717/21 Номер провадження 33/814/171/23Головуючий у 1-й інстанції Шарко О.П. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

- із секретарем Іваниною А.В.,

- захисника адвоката Філіппова О.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто судовий збір.

Постановою судді Олешко А.А. визнана винуватою у тому, що вона 26.09.2021 о 22.00 год поблизу вул. Амосова,19 м. Харків керувала автомобілем «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою «Drager Alkotest ARKD 0480» в установленому порядку на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, результат 1,00 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням судді Олешко А.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що поза увагою суду залишилося те, що автомобілем 26.09.2021 керувала не вона, а її чоловік, який вийшов з автомобіля та спілкувався з чоловіком біля під`їзду. Після чого приїхали працівники поліції та вона вийшла з автомобіля і підійшла до чоловіка та працівників поліції. Під час спілкування з працівниками поліції їй було сказано, що вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вказала, що на відеозаписі не зафіксовано, що працівники поліції її зупинили, або те, що вона перебувала за кермом автомобіля.

Про те, що працівники поліції не зупиняли автомобіль є рапорт працівника поліції з якого вбачається, що вони приїхали за викликом з метою з`ясування обставин.

При цьому відеозапис вважає електронним доказом, тому стверджує, що даний відеозапис не можна брати до ваги, так як копія цього доказу не підписана цифровим ключем. Відеореєстратор, на який зафіксована подія, не перебуває на балансі управління. В якості доказів не встановлено домену та хостингу де зберігається відеофайл.

Стверджує, що суддя місцевого суду не звернув увагу на пояснення свідків щодо події.

Зазначила, що суддя місцевого суду в порушення її прав розглянув справу без її участі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши захисника в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду під час розгляду матеріалу щодо ОСОБА_1 були виконані в повному обсязі.

Сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано, що під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, які приїхали за викликом, остання не заперечувала, що саме вона керувала автомобілем «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому, на відеозаписі зафіксовані пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що вона дійсно керувала автомобілем та під час руху зачепила інший автомобіль. На запитання працівника поліції підтвердила, що вона є учасником події.

Про те, що за кермом вказаного автомобіля «Toyota Prius» була жінка вказує у своїх поясненнях свідок ОСОБА_2 від 26.09.2021, за викликом якого прибули працівники поліції.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Працівники патрульної поліції, у разі наявності ознак, проводять огляд водія на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, які дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спільний наказ МОЗ і МВС від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Відповідно до цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, встановивши вказані ознаки, працівники поліції зобов`язані запропонувати водієві пройти огляд.

На підставі п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на докази, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, результати тесту, акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, пояснення свідків та інші доказами в їх сукупності.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. Вказані свідки крім цього надали письмові пояснення на підтвердження того, що ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння та за результатами огляду в неї було встановлено алкогольне сп`яніння 1,00 % проміле, що підтвердили своїми підписами в протоколі про адміністративне правопорушення.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також роздруківкою результату тесту, зробленого за допомогою приладу Drager Alkotest 6810.

З вказаним результатом огляду ОСОБА_1 ознайомилася, роздруківку тесту, акт огляду підписала без будь-яких зауважень. Результати тесту не оскаржувала.

Отже, вказане вище беззаперечно доводить керування ОСОБА_1 , у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України, транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Аргументи ОСОБА_1 щодо не засвідчення доданих до протоколу відеозаписів електронним цифровим підписом суд також оцінює критично, оскільки вказане засвідчення не передбачене чинним КУпАП, зокрема, ст. 266 (аналогічно, як і КПК України), а Кодексом адміністративного судочинства встановлено порядок здійснення судочинства іншої юрисдикції. Крім того, відсутність засвідчення електронним цифровим підписом відеозапису не спростовує відображені на ньому події, які підтверджені поясненнями свідків.

Щодо доводів ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції права на захист у зв`язку з розглядом справи без її участі, необхідно зазначити, що дійсно суддею місцевого суду розглянуто справу без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Проте справу було розглянуто за участю захисника, який представляв та захищав інтереси ОСОБА_1 в суді. Про розгляд справи в апеляційному суді ОСОБА_1 також була повідомлена належним чином, проте в судове засідання не з`явилася. Апеляційний розгляд відбувався за участю захисника, тому будь-яких порушень прав ОСОБА_1 не встановлено.

З огляду на вказане, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

За таких підстав, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Герасименко