ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 Справа №607/3148/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресом: АДРЕСА_1 , працює головним спеціалістом Пенсійного фонду України в Тернопільській області

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.02.2023 серії ВАВ №548814, 17.01.2023, громадянка ОСОБА_1 , не впустила колишнього чоловіка ОСОБА_2 до помешкання, перебуваючи у квартирі за адресом: АДРЕСА_1 та на протязі тривалого періоду часу обмежує доступ до вказаної квартири, чим вчинила відносно нього домашнє насильство економічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психологічному та фізичному здоров`ю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення зафіксованого у протоколі про адміністративне правопорушення не визнала, вказавши на те, що 17.01.2023 не знаходилась у квартирі АДРЕСА_2 . Вказала, що матеріалами справи не містять доказів того факту, що вона 17.01.2023 не впустила колишнього чоловіка ОСОБА_2 у квартиру. Крім цього, просить врахувати, що у протоколі зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 17.01.2023, в той час як протокол про адміністративне правопорушення складений 15.02.2023 за місцем її роботи у відділі перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного фонду України в Тернопільській області, тобто майже як через місяць, в той час як відповідно до положень ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Оскільки матеріали справи не містять доказів, які б доводили обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому просить закрити провадження щодо неї.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що є співвласником квартири АДРЕСА_2 , однак колишня дружина ОСОБА_1 чинить йому перешкоди в проживанні у вказаній квартирі, не виконує рішення суду про його вселення. Так, 17.01.2023 відбувалось його чергове вселення у вказаному квартиру за участі державної виконавчої служби. Цього дня він бачив, як ОСОБА_1 разом із сином знаходились на балконі квартири, однак він не був допущений у належному йому квартиру для проживання про що був складений працівниками поліції відповідний протокол про вчинення домашнього насильства економічного характеру яке вчинене повторно, так як ОСОБА_1 вже притягувалась до відповідальності за вчинення такого ж правопорушення. Просить врахувати, що хворіє на важке захворювання, не має житла із належними побутовими умовами, які необхідні йому для проживання та забезпечення лікування в той час, як ОСОБА_1 чинить перешкоди у його вселенні в зазначену квартиру, відмовляється виконувати рішення суду про вселення. Просить визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення та застосувати адміністративне стягнення.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №548814 від 15.02.2023 у судовому засіданні досліджені матеріали справи, а саме заява потерпілого ОСОБА_2 від 17.01.2023 та його письмові пояснення від цієї ж дати в яких він просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за те, що вона, 17.01.2023, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , повторно відмовилась впустити його у вказану квартиру. На місце події прибули працівники поліції та виконавчої служби, однак на телефонні дзвінки ОСОБА_1 не реагувала, що стало підставою для звернення в поліцію із відповідною заявою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки остання не виконує рішення суду про вселення та перешкоджає у проживанні в квартирі.

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення долучені рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27.01.2021 згідно якого усунуто перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_3 , а саме: зобов`язати ОСОБА_1 надати безперешкодний доступ та ключі до вказаної квартири.

Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.11.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-3 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства економічного характеру відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , оскільки не впустила його у помешкання де він зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

До адміністративної відповідальності можливо притягнути особу лише у разі наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Відсутність складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження у справі (стаття 249 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вбачається, що відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки не містять достатніх, належних та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах Кобець проти України, Берктай проти Туреччини та Леванте проти Латвії , неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву , що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з урахуванням викладеного, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б в їх сукупності та взаємозв`язку доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та наявність у її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Наявність лише пояснень потерпілого ОСОБА_2 , як доказу вчинення його колишньою дружиною ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, на думку суду є недостатнім, для доведення її вини, оскільки такі пояснення не підтверджені іншими об`єктивними доказами, які б в сукупності доводили, що ОСОБА_1 17.01.2023 знаходилась у квартирі АДРЕСА_2 та не впускала ОСОБА_2 у вказану квартиру.

Крім цього, суд погоджується із твердженням ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення у даній справі складений із порушенням вимог ст. 254 КУпАП, оскільки складений через двадцять дев`ять днів з дати вчинення правопорушення (17.01.2023), яке зафіксоване у вказаному протоколі, в той час повинен складатися не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи яка вчинила правопорушення, що є порушенням вимог ст. 254 КУпАП, а тому ставить під сумнів сам факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, щодо якого складався такий протокол.

Твердження потерпілого ОСОБА_2 про те, що 17.01.2023 на місці вчинення правопорушення перебували працівники державної виконавчої служби з приводу виконання рішення суду про його примусове вселення у вказану квартиру не заслуговують на увагу, оскільки матеріали адміністративної справи не містять жодного доказу на підтвердження вказаного факту, зокрема протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації про свідків адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суддя вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких підстав, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.9, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Л. Дзюбич