Номер провадження 3/523/124/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2022 року інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 2 полку УПП в Одеській області ДПП ст.лейтенантом поліції Пересулько С.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 021917 про те, що ОСОБА_1 27.09.2022 року о 01год. 25хв. в м. Одесі по вул. Донецька, 38а керував транспортним засобом BMW X5, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та шкіри, не зв`язне мовлення. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, за допомогою приладу Драгер та від медичного освідування в медичному закладі. Цим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його адвокат Шульга Ю.І., з`явившись до судового засідання, зазначила про невизнання ОСОБА_2 своєї вини, заявила клопотання про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Обґрунтувала клопотання наступним: 1) водій жодних порушень правил дорожнього руху не здійснив, під-час зупинки у машині перебували дружина та малолітні діти. Поїздка вночі 27.09.2022 року була спричинена непередбачуваною необхідністю, так як сім`я залишилась ночувати у родичів, а вночі виникла необхідність в забезпеченні дитини віком до семи місяців додатковим дитячим харчуванням та ліками, ОСОБА_1 разом дітьми і дружиною вирішив поїхати додому; 2) пройти огляд на стан сп`яніння з використанням технічного засобу на місці ОСОБА_1 відмовився, сумніваючись у справності запропонованого для тестування обладнання. Проте, у медичному закладі від не відмовлявся від проходження огляду, йому протиправно знову у закладі запропонували пройти тест за допомогою обладнання «Драгер»; 3) з відео яке не долучено до протоколу (471511) та з матеріалів справи не встановлено у якому закладі перебував водій, дані про лікаря, відсутні дані та інформація про відмову надання зразків на дослідження біологічного середовища, навпаки водій пропонував здати сечу на аналіз, а його переконували, що потрібно спочатку дихати в драгер; 4) відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом; 5) у якості додатку до протоколу було зазначено лише БК 471817. У той же час, матеріали справи містять відеозапис з камери 471511, 473749, які не зазначені в протоколі. Надані суду відеозаписи є неповними, не містять інформації щодо моменту руху водія, перебування водія за кермом, зупинки водія, інформації про доставку водія до медичного закладу, про відмову від медичного огляду. Отже, поліцейськими не були дотримані вимоги статті 266 КУпАП щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а також вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року. 6) В матеріалах справи немає жодних доказів, які би свідчили про те, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме у встановленому законом порядку. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є хибним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення без протоколу про відмову за присутності двох свідків не може бути визнаний достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Підсумовуючи викладене зазначила, що наявні підстави для закриття провадження у справі з підстав: незаконна зупинка траснпортного засобу, що робить всі наступні дії незаконними; відсутність ознак сп`яніння; порушеня процедури огляду на стан сп`яніння; спотворення інформації, схилення до відмови від проходження алкотестера; непояснення всіх прав та обов`язків особі; тиск на особу; невідосторонення від керування; недоведеність факту відмови від проходження медичного огляду; відсутність у доадтку до протоколу відеозапису з відмовою від огляду у медичному закладі; відсутність свідків під-час події.

У судове засідання призначене на 27.04.2023 року не з`явились ні ОСОБА_1 , ні його адвокат Шульга Ю.І., були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення смс повідомлень на їх номера телефонів, та судової повістки на електронну пошту адвоката, зазначену у заяві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Шульга Ю.І., суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог статей 251,252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідно до ч.2 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Закону, у своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.).

Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:

-запах алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-виражене тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

-поведінка, що не відповідає обстановці.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння(п.1 розділу 9 Інструкції 2).

Згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції огляд проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п.п. 1, 3 Розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, ТОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів», Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, до якого за №43 внесені газоаналізатори «Drager Alcotest».

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.

Суд виходить із того, що суб`єктом правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП може бути лише особа, яка керувала транспортним засобом.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шульга Ю.І. у додаткових поясненнях до заперечень зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази зупинки водія, його руху, перебування за кермом.

Суд зазначає, що стверджуючи про відсутність доказів перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, його представник - адвокат Шульга Ю.І. не заперечує факт перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу та керування ним. Зокрема, у письмових запереченнях від 26.10.2022 року зазначає наступне: «поїздка вночі 27.09.2022 року була спричинена непередбачуваною необхідністю, так як сім`я залишилась ночувати у родичів, а вночі виникла необхідність в забезпеченні дитини віком до семи місяців додатковим дитячим харчуванням та ліками, ОСОБА_1 разом дітьми і дружиною вирішив поїхати додому. Водійю було запропоновано пройи огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу на місці зупинки трансопртного засобу, ОСОБА_1 відмовився від проходження тестування за допомогою алкотестера, у зв`язку із тим, що виразив сумніви щодо справності запропонованого для тестування обладнання».

Одночасно, на відеозаписах події №471511, 471817, 473749 ОСОБА_1 також не заперечує керування транспортним засобом, не зазначає про це він і у протоколі під-час надання пояснень, а лише одразу намагається домовитись із працівниками поліції, за допомогою знайомих, та самостійно.

Більш того, протокол про адміністративне правопорушення був складений у нічний час об 01 год 25хвил., тобто у комендантську годину, біля автомобіля ОСОБА_1 , крім працівників поліції, перебувала лише жінка (дружина) із дитиною, яка разом із ним їхала додому, від друзів, про що свідчить відеозапис події. Одночасно, наведена жінка поводила себе зухвало, виявляла неповагу до працівників поліції. Інших осіб, які могли би керувати транспортним засобом, крім ОСОБА_1 , біля автомобіля не було.

Тому, суд розцінює доводи представника ОСОБА_1 - адвоката Шульга Ю.І. щодо відсутності доказів керування ним транспортним засобом як такі, що направлені на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності.

Суд зазначає, що формальний підхід до розгляду справи, із урахуванням категорії справи, може призвести не лише до підриву авторитету судової влади у суспільстві, а і до погодження можливості вчинення особами суспільно небезпечних діянь.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом серії ДПР18 №021917 від 27.09.2022 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- відеозаписами з нагрудної відеокамери працівників поліції, які були відтворені судом за №471511, 471817, 473749;

Із відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників поліції за № 471511, 471817, 473749 судом встановлено наступне:

Відеозапис № 471817 починається з того, що працівники поліції виходять із своєї машини та підходять до автомобіля BMW X5, державний номер НОМЕР_1 , біля якого знаходиться ОСОБА_1 та жінка з дитиною. ОСОБА_1 підходить до працівників поліції, вмикає на гучний зв`язок свій телефон, та просить працівників поліції поговорити із його знайомим.

-на часі 01:25:41 особа, якій телефонував ОСОБА_1 звертається до працівників поліції та зазначає, що він колишній співробітник поліції, просить увійти в стан, зазначає що ОСОБА_1 випив бокал пива, та просить відпустити його з сім`єю, щоб вони нормально доїхали додому;

-на часі 01:26:33 працівники поліції пропонують ОСОБА_1 варіанти проходження огляду на стан сп`яніння: на місці; у медичному закладі; або він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. На запропоновані варіанти, ОСОБА_1 не відповідає, та відходить від працівників;

-на часі 01:31:54 ОСОБА_1 намагався домовитись із працівниками поліції;

-на часі 01:32:02 ОСОБА_1 погодився їхати до медичної установи на Воробйова;

-на часі 01:33:26 ОСОБА_1 намагався домовитись із працівниками поліції;

-на часі 01:33:44 ОСОБА_1 намагався домовитись із працівниками поліції;

- на часі 01:35:02 ОСОБА_1 намагався домовитись із працівниками поліції;

Відеозапис № 471511 відео починається з моменту коли особи заходять до медичної установи:

- на часі 02:27:22 зафіксовано розмову між ОСОБА_1 та медичним працівником, в ході якої ОСОБА_1 зазначає, що він не буде дихати у трубку, він не довіряю трубці. При цьому, працівники поліції роз`яснюють йому процедуру проходження огляду на стан сп`яніння.

- на часі 02:28:15 інспектор поліції зазначає, що Ви хотіли приїхати в мед. заклад, ми приїхали на Воробйова. Заперечень з цього приводу ОСОБА_1 не висловлював.

Тому, суд не приймає до уваги доводи адвоката про те, що на відео незрозуміло куди привезли ОСОБА_1

-на часі 02:28:22 чітко зафіксовано особу обличчя ОСОБА_1 ;

-на часі 02:29:28 ОСОБА_1 зазначають, що Ви керували транспортним засобом у нетверезому стані. При цьому, останній обставин того що керував транспортним засобом не заперечує.

-на часі 02:29:47 та 02:29:54 ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду в медичному закладі за допомогою трубки, зазначив що він не довіряє трубці;

При цьому, суд критично відноситься до доводів адвоката щодо того, що у медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, йому протиправно знову у закладі запропонували пройти тест за допомогою обладнання «Драгер»; відсутні дані та інформація про відмову надання зразків на дослідження біологічного середовища, навпаки водій пропонував здати сечу на аналіз, а його переконували, що потрібно спочатку дихати в Драгер.

Згідно п.9 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Тобто, використання лікарем під час огляду спеціального технічного засобу «Драгер», з урахуванням норм п.9 Розділу ІІІ Інструкції, і є одним із видів лабораторних досліджень, що проводяться з метою виявлення в особи стану алкогольного сп`яніння.

При цьому, саме лікар визначає порядок та спосіб проведення лабораторного дослідження, за подібних обставин.

Суд зазначає, що відібрання у особи, яка оглядається, біологічного матеріалу для визначення стану алкогольного сп`яніння, зокрема сечі, не є обов`язковим, що підтверджується змістом п.12 Інструкції, згідно якого предметом дослідження біологічного середовища саме може бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

У даному випадку, лікар медичної установи обрав такий спосіб лабораторного дослідження, як огляд за допомогою вимірювальної техніки технічного пристрою алкотестера «Драгер», що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, та відповідає вимогам чинного законодавства.

За викладених обставин, ОСОБА_1 на законних підставах було запропоновано один із видів лабораторних досліджень пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер».

До доводів адвоката Шульга Ю.І. щодо того, що: у якості додатку до протоколу було зазначено лише БК 471817, у той же час, матеріали справи містять відеозаписи з камер № 471511, 473749, які не зазначені в протоколі; надані суду відеозаписи є неповними, не містять інформації щодо моменту руху водія, перебування водія за кермом, зупинки водія, інформації про доставку водія до медичного закладу, про відмову від медичного огляду, суд також ставиться критично.

Суд зазначає, що наведені доводи не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 . На досліджених відеозаписах в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із ОСОБА_1 з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме за яких водій вчинив дії, що вказували на його свідому відмову від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. При цьому, змістом звукозаписів з боді-камер за № 471511 та № 47374 підтверджується, що вони всі стосуються події, яка мала місце 27.09.2022 року, за участі ОСОБА_1 , за наслідком якої було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 021917. За викладених обставин, суд приймає відеозаписи з бодікамер за № 471511, 47374, НОМЕР_2 в якості належних доказів по даній справі.

Також, не заслуговують на увагу доводи адвоката Шульга Ю.І. про безпідставність зупинення транспортного засобу, оскільки протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписами події підтверджується, що підставою зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було керування транспортним засобом у комендантську годину, що заборонено згідно положень Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану», постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1455 «Про затвердження порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан».

В свою чергу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 127/19283/17 від 25.09.2019 вказав, що притягнення особи до відповідальності та накладення стягнення лише за ч. 1 ст. 126 КпАП України за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання інших пунктів Правил дорожнього руху не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

До доводів адвоката Шульга Ю.І. про те, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є хибним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення без протоколу про відмову за присутності двох свідків не може бути визнаний достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд також ставиться критично.

Суд наголошує на тому, що згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, під-час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Тобто, залучення свідків є обов`язковим лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису. У даному випадку, процедура складення протоколу про адміністративне правопорушення чітко зафіксована технічними засобами відеозапису.

До доводів адвоката Шульга Ю.І. щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суд також ставиться критично, оскільки виявлені ознаки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та шкіри, не зв`язне мовлення. У той же час, саме до компетенції органів поліції відноситься оцінка таких ознак, згідно п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.).

Доводи адвоката Шульги Ю.І. щодо спотворення інформації працівниками поліції, схилення до відмови від проходження алкотестера, тиск на особу, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписами з бодікамер працівників поліції за № 471511, 47374, 471817.

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, що працівники поліції обмежували права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (зокрема на право надати пояснення), порушували свої службові обов`язки та порушували положення Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 або Конституцію чи закони України, ОСОБА_1 суду не надано.

Більш того, суд вважає за необхідне констатувати, що вплив та тиск на працівників поліції, зокрема неодноразові пропозиції домовитись, неповажне ставлення, як раз здійснювались зі сторони ОСОБА_1 та жінки, яка разом із ним знаходилась біля транспортного засобу під-час здійснення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №021917, за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи адвоката Шульга Ю.І. щодо не пояснення всіх прав та обов`язків працівниками поліції ОСОБА_1 спростовуються також матеріалами справи, як відеозаписами, так і протоколом про адміністративне правопорушення, який містить підпис ОСОБА_1 в графі «роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП".

Доводи адвоката Шульга Ю.І. щодо не відсторонення від керування транспортним засобом особи, яку зупинив поліцейський, спростовуються відеозаписом №471817, відповідно до якого на часі 03:06:04 працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що він не може керувати транспортним засобом. Також, ОСОБА_1 було роз`яснено, що слід дочекатись ранку, а потім викликати тверезого водія.

Суд виходить із того, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Стандарт доказування «вірогідність доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають учасники справи. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення. Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

З огляду на викладене, суд дійшов висновків про те що вину ОСОБА_1 доведено матеріалами справи, останній підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, дані про особу, ступінь її вини, суд дійшов висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Такий вид адміністративного стягнення, у відповідності до ст.23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, справляється судовий збір у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80грн.

Керуючись ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», статтями 33, 40-1, ч.1,2 ст.130, статтями 283, 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: К.О. Далеко