Справа № 346/1851/22
Провадження № 33/4808/208/23
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Легіна В.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду від 7.02.2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

визнано винуватим за ст. 124 КУпАП. і на підставі ст. 38 КУпАП справу закрито щодо нього за строком давності.

Його визнано винуватим в тому, що він 18.05.2022 року о 8.50 год. на автодорозі Н-10 в Коломийському районі порушив п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР і вчинив зіткнення з автомобілем ЗАЗ під керуванням ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює обґрунтованість постанови, наводить доводи про те, що він не винуватий в ДТП, просить її скасувати, справу закрити за відсутністю його діях складу правопорушення.

Розгляд справи в апеляційному суді проведено без участі сторони потерпілого за їх клопотанням.

Заслухавши доводи учасників апеляційного провадження про підтримання апеляції та поновлення апеляційного строку, проаналізувавши апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання, що пропущений апеляційний строк підлягає поновленню, апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Пропущений апеляційний строк слід поновити з метою доступу до правосуддя, оскільки апелянт не був присутній при проголошенні судового рішення, із запізненням отримав копію постанови, що перешкодило вчасно подати апеляцію.

Згідно статей 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою. Постанова суду щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотне процесуальне порушення.

Із змісту ст. 247 п.7 КУпАП прямо слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вищевказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з положеннями ст. 284 КУпАП про те, що судовим рішенням, що підтверджує вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу. Однак, оскаржена постанова суду не належить до вказаних категорій, тому визнання вини ОСОБА_1 при закритті справи було неправомірним.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, лише якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

Таким чином, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП. Із змісту цієї норми прямо слідує, що законодавцем встановлено чіткий і достатній строк (3 місяці), протягом якого можна доводити чи спростовувати вину правопорушника, однак після його закінчення цього робити вже не можна, тому що не дозволяє закон.

Враховуючи, що у цій справі датою вчинення правопорушення є 18.05.2022 року, а постанова судді першої інстанції винесена 7.02.2023 року, тобто із значним перевищенням 3-х місячного строку давності, а тому справа щодо ОСОБА_1 мала бути закрита суддею без продовження провадження, без дослідження доказів і встановлення чи заперечення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Така позиція судді апеляційного суду прямо випливає із змісту ст. 247 п.7 КУпАП, де однозначно вказано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю (невідкладно), якщо на момент розгляду справи закінчився строк давності. Закінчення строку давності у цій справі було процесуальною перешкодою для суду будь-яким чином продовжувати у ній провадження, тому вона підлягала закриттю.

Таким чином постанову суду слід скасувати, постановити нову, якою справу закрити за строком давності без підтвердження вини ОСОБА_1 і без його виправдання, оскільки для визначення наявності чи відсутності складу правопорушення необхідно проводити дослідження доказів, на що є зазначена вище процесуальна перешкода.

Таке закриття справи не є процесуальною перешкодою для вирішення можливих цивільних позовів у порядку цивільного судочинства.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити апелянту пропущений апеляційний строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову постанову Коломийського міськрайонного суду від 7.02.2023 року щодо нього скасувати, справу закрити за строком давності на підставі ст. 247 п.7 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : Б.М. Гриновецький