Справа № 199/1769/23
ПОСТАНОВА

іменем України

23.03.2023 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.02.2023 о 22-45 годині за адресою: АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , чіплявся до ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Дані обставини підтверджуються:

відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 657409 від 11.02.2023, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у протоколі;

письмовою заявою ОСОБА_2 , в якій вона просила прийняти заходи до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які у період часу з 21-00 години 10.02.2023, до повторного приїзду екіпажу патрульної поліції, а саме до 00-15 години, перебуваючи на прибудинковій території буд. АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушували громадський порядок, що виразилось у гучних сварках протягом тривалого часу, бійками як на прибудинковій території багатоквартирного будинку, так і в приміщенні під`їзду, вибиванням вхідних дверей у під`їзді та стукали у двері мешканців будинку,висловлювались при цьому грубою нецензурною лайкою.

Дослідивши наявні докази, суд вважає, що ОСОБА_1 винен у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство, що порушує громадський порядок та спокій громадян.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, суд враховує характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника ОСОБА_1 , який до суду не з`явився надати свої пояснення, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, вважає за можливе обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів від дня винесення постанови.

Суддя: І.В. Дяченко