П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/147/23

Номер провадження 3/530/40/23

17.03.2023 року суддя Зіньківського районного суду Должко С.Р. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН суду не відомий, жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених,ч.3 ст.156, ч. 3 ст.156 , ч.1 ст.160 ,ч.1 ст.160 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Зіньківського районного суду Полтавської області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.156,ч.1 ст.160 КУпАП.

Даним адміністративним матеріалам було присвоєно номера адміністративних справ: №№ 530/147/23, 530/148/23, 530/174/23, 530/175/23.

Внаслідок автоматизованого розподілу судових справ, всі справи було передано на розгляд судді Должко С.Р..

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення, справи та провадження перебувають на розгляді одного судді, їх необхідно об"єднати в одне провадження та об`єднаній справі присвоїти № 530/147/23 провадження № 3/530/40/23.

Суд встановив, що з протоколу про адміністративне правопорушення, від 23.01.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається наступне: 23.01.2023 року о 10 годині 05 хв., ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , здійснила продаж з рук табаку вартістю 25 грн. за 100 грам, не маючи дозвільних документів, чим порушила вимоги ч.1 ст.15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП. З протоколом ознайомлена (а.с.1).

З протоколу про адміністративне правопорушення, від 15.02.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається наступне: 15.02.2023 року о 09 годині 00 хв., ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , здійснила продаж з рук продуктів харчування та табаку не маючи дозвільних документів. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 КУпАП. З протоколом ознайомлена (а.с.1).

З протоколу про адміністративне правопорушення, від 13.01.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається наступне: 13.01.2023 року о 11 годині 14 хв., ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , здійснила продаж з рук табаку, вартістю 25 грн за 100 грам, не маючи дозвільних документів, чим порушила вимоги ч.1 ст.15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП. З протоколом ознайомлена (а.с.1).

З протоколу про адміністративне правопорушення, від 13.02.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається наступне: 13.02.2023 року о 09 годині 00 хв. ОСОБА_1 за адресою м. Зіньків, вулиця Воздвиженська, 63, Полтавської області, біля будинку аптека №9 здійснила торгівлю з рук продуктів харчування (яйця, олія), де торгівля заборонена рішенням Зіньківської міської ради Полтавської області №21 від 24.02.2016 року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 КУпАП. З протоколом ознайомлена (а.с.1).

В судовому засіданні ОСОБА_1 стверджувала, що не мала наміру здійснювати та не здійснювала продаж табаку та продуктів харчування.

Норма ст.61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно частин 1,2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності із законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Вивчивши зміст протоколів про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.156 КУпАП (серії ВАВ №790624, складений 23.01.2023 р., Серії АА № 562479 складений13.01.2023 р.), за ч.1 ст. 160 КУпАП (серії ВАВ № 790648, складений 15.02.2023 року, Серії ВАВ № 790647 складений 13.02.2023 р.), без доданих письмових доказів суд вирішив наступне.

Частиною третьою ст.156 КУПАП передбачено настання адміністративної відповідальності за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 156 КУпАП є роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Диспозицією ч.1 ст.160 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини в сфері торгівельної діяльності. Об`єктивною стороною правопорушення є торгівля з рук у невстановлених місцях.

Для наявності складу вказаного правопорушення необхідним є доведення як факту торгівлі, так і факту того, що торгівля здійснювалась саме у невстановленому місці, із вказівкою на різновид місця продажу.

Проте, до протоколів додано лише рапорт поліцейського, пояснення, копію рішення виконавчого комітету Зіньківської міської ради Про дозвіл на торгівлю в центрі міста від 24.02.2016 року № 21, в одному з протоколів серії ВАВ № 790624 від 23.01.2023 року міститься DVD-диск, але доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала продаж табаку на ньому не відображено. Перелічені докази є недопустимими, суперечать основним положенням про докази, врегульованим КУпАП.

Суддя наголошує, що факт здійснення продажу має бути чітко зафіксований та підтверджений в належний спосіб, як і різновид й кількість фруктів, продаж яких здійснювалися.

Таким чином, обов`язок доведення наявності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 з боку посадової особи, що склала протоколи, не дотриманий в належний спосіб.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд зберігає неупередженість і не може вийти за рамки пред`явленого обвинувачення (протоколу), і так само самостійно знаходити нові обставини та підстави для засудження особи, займаючи тим самим обвинувальну позицію у справі.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019).

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З досліджених судом доказів встановлено, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ставиться в вину продаж продуктів харчування з рук та табаку без дозвільних документів, але працівниками поліції, крім протоколів про адміністративне правопорушення, жодним іншим чином не зафіксовано вказану в ньому подію та не описано адміністративне правопорушення, відсутній їх відеозапис та свідки, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у порушенні ч.3 ст. 156,ч.1 ст.160 КУпАП, не зазначено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення з урахуванням особливостей диспозиції ч. 3 ст.156,ч.1 ст.160 КУпАП: не вказано кому ОСОБА_1 здійснювала продаж, в якій кількості, за якою ціною, предмети торгівлі не ідентифіковані належним чином, у протоколах також відсутні будь-які дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу табаку та продуктів харчування, тобто виручки, яка відповідно до ч. 3 ст. 156,ч.1 ст.160 КУпАП повинна бути конфіскована у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Відтак, подія правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 ,ч.1 ст.160 КУпАП відсутня.

Суддя наголошує на тому, що в силу вимог ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.156,ч .1 ст.160 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", розмір судового збору у справах про адміністративні правопорушення встановлено в сумі 536 грн. 80 коп..

Керуючись ст. ст. 22,33-36, 156, 160,ч.1 ст.247 ,289, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні справи №№ 530/147/23, 530/148/23 ,530/174/23, 530/175/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності об"єднати в одне провадження та об`єднаній справі присвоїти № 530/147/23 провадження № 3/530/40/23.

Провадження в об`єднаній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.156, ч.1 ст.160 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН суду не відомий, жительки АДРЕСА_1 - 536 (п`ятсот тридцять шість ) грн. 80 копійок судового збору на користь держави.

Стягнення судового збору проводити на користь держави (Державної судової адміністрації України) Отримувач: Зiнькiвське ТГ/ГУК у Пол. обл/.тг м. Зіньків /22030101 Код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255 Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) Номер рахунку: UA0016676 Код класифікації доходів бюджету: 22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) Зіньківський районний суд Полтавської області.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко