Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/147/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., вирішуючи питання прийнятності апеляційної скарги захисника-адвоката Бойко З.С., яка діє в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2022 в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:
Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

10 березня 2023 року адвокат Бойко З.С., яка діє в інтересах правопорушника ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також, в апеляційній скарзі вона заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, даних про отримання копії постанови суду матеріали справи не містять, поряд з цим зазначено, що копію постанови суду отримано його захисником 02.03.2023.

Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги в частині підстав поновлення строку апеляційного оскарження, вважаю, що цей строк поновленню не підлягає у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційним судом встановлено, що постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 винесена 05.09.2022 (а.с.10-12).
Строк на її апеляційне оскарження закінчився ще 15.09.2022. Однак, апеляційна скарга на вказане судове рішення, фактично подана захисником, згідно штампу суду, лише 02.03.2023, тобто поза межами процесуального строку.

Апеляційний суд зазначає, що підстави пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони повязані з непереборними та обєктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (пункти 22-23) зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (Melnyk v. Ukraine, N 23436/03).

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, обєктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, розгляд справи відбувся у відсутності правопорушника ОСОБА_1 . Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом направлення йому смс-повідомлення на його номер телефону, зазначений ним під час складення стосовно нього працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення. З довідки про доставку смс-повідомлення міститься інформація про виклик до суду на 05.09.2022 о 09:15 год, та її отримання правопорушником (а.с.8)

Тобто, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 достеменно знав про дату та час розгляду справи районним судом, однак у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, а також взагалі не цікавився про результати розгляду даної справи тривалий час (майже шість місяців)

Твердження сторони захисту, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини, а тому задля демаскування місця розташування військової частини та техніки у військовослужбовців вилучають мобільні телефони, на думку апеляційного суду є необґрунтованими, з огляду на те, що належних доказів, які підтверджували про означене, стороною захисту не надано.
Зокрема, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 викликався до суду на 05.09.2022, та отримав смс-повідомлення на свій номер телефону 30.08.2022. Даних про те, що ОСОБА_1 протягом 5 днів взагалі був позбавлений можливості користуватися мобільним телефоном, сторона захисту не наводить, що ставить під обґрунтований сумнів наведені апелянтом фактичні дані.
Безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу є посилання сторони захисту на те, що залишення меж гарнізону можливе лише за письмового дозволу командира роти, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 звертався до командира роти з вказаним питанням і йому було відмовлено в залишенні меж гарнізону, що об`єктивно унеможливило його з`явлення за викликом до суду, до апеляційної скарги не надано.
Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість для отримання інформації щодо стану розгляду справи та прийнятого судового рішення й, у визначений ст. 294 КУпАП строк, подати апеляційну скаргу на постанову.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що апеляційна скарга подана захисником-адвокатом Бойко З.С. на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2023, тобто на постанову суду, якої взагалі не існує.
З огляду на викладене та з урахуванням того, що в клопотанні не наведено об`єктивних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 реалізувати право на апеляційне оскарження постанови, а вказані в обґрунтування клопотання сторони захисту доводи не належать до поважних причин пропуску процесуального строку, суд вважає, що відсутні законні підстави для його поновлення.
Апеляційну скаргу із доданими матеріалами повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику адвокату Бойко З.С., яка діє в інтересах правопорушника ОСОБА_1 , у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2022 в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.

130 КУпАП.

Апеляційну скаргу із доданими матеріалами повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Ремез П.М.