П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із 94 прикордонного загону віпс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 204-1КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №012821 від 14.03.2023, вбачається, що о 15 год. 00 хв. 14.03.2023 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп» («Тиса») прямуючи на виїзд з України була виявлена прикордонним нарядом «Перевірка документів» під час спроби незаконного перетинання державного кордону, а саме на паспортний контроль надала паспорт громадянина Італії для виїзду за кордон, в ході перевірки було встановлено, що особа є громадянкою України, що підтверджується загальногромадським паспортним документом громадянина України . Своїми діями порушила п. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, та п. 2 «Правила перетинання державного кордону громадянина України» Затвердженого ПКМУ «№57 від 27.01.1995 року, чим вчинила правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася,повторно, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, інформація щодо розгляду справи розміщена на веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam//.

Таким чином судом вживалися всі можливі заходи для сповіщення ОСОБА_1 , про дату та час розгляду справи в суді.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку із наведеним вважаю за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КпАП України.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Пунктом 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затв. ПКМУ №57 від 27.01.1995 року, передбачено, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу. У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в`їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

Згідно п.1 ч.1 статті 2 Закону України «Про громадянство» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , при перетині ДКУ о 15 год. 00 хв. 14.03.2023 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп» («Тиса») прямуючи на виїзд з України на паспортний контроль надала паспорт громадянина Італії для виїзду за кордон. Однак в ході перевірки було встановлено, що вона є громадянкою України, що підтверджується паспортним документом гр. України НОМЕР_1 , копія наявна в матеріалах справи.

Вказані в сукупності обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_1 , ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, тобто - спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів. Дії ОСОБА_1 , за ознаками ч.1 ст.204-1 КУпАП кваліфіковані правильно.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №012821 від 14.03.2023 р., протоколом адміністративного затримання від 14.03.2023 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 14.03.2023 року.

При призначенні адміністративного стягнення суддя виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а отже приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП у вигляді штрафу.

Згідно положень ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» , станом на січень 2023 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 гривень. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 204-1 ч.1, 283-284, 287, 291, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешк. судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош