Єдиний унікальний номер 725/7423/22
Номер провадження 3/725/448/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Войтун О.Б., розглянувши матеріали справи які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №386334, 02.12.2022 року о 08 год. 50 хв. у м. Чернівці на перехресті вулиць Руська - О.Пчілки, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN LТ35» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився. Таким чином гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та його дії працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Вину у вчиненому не визнав та підтримав раніше подане клопотання про закриття провадження у справі в якому навів обставини своєї невинуватості.

Суддя, дослідивши матеріали справи та письмове клопотання про закриття провадження, приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.ст. 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Як вбачається із змісту ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз зазначених норм приводить до висновку, що визначальним є наявність декількох факторів у їх сукупності, а саме керування транспортним засобом тобто фактичне виконання особою функцій водія, а також відмова особи від проведення огляду на стан сп`яніння.

Суддя звертає увагу, порядок огляду на стан сп`яніння встановлений ч. 2 ст. 266 КУпАП відповідно до якої огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У ч. 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже законодавством чітко і вичерпно встановлено порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015р., огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції). Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 розділу І Інструкції), і даний перелік ознак є вичерпним.

Із досліджених матеріалів справи зокрема постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.01.2023 року за ст. 124 КУпАП суддею встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN LТ35» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Також суддя звертає увагу, що ч. 3 ст. 266 КУпАП передбачає порядок проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто за вимогами зазначеної статті водієві має бути запропоновано пройти огляд на стан будь якого сп`яніння на місці запинки транспортного засобу, а вже в разі його незгоди з результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як було встановлено із відеозаписів жодної пропозиції на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 висловлено на місці події не було.

Натомість на пропозицію пройти огляд у лікаря нарколога ОСОБА_1 не одноразово погоджувався.

Надаючи оцінку подіям відображеним на відеозаписах суддя звертає увагу на те, що відеозапис не є безперервним оскільки о 09 год. 46 хв. (згідно часу по відеозапису) фіксування припиняється та продовжується вже з 10 год. 34 хв., що є порушенням вимогам ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року.

З огляду на викладене судом не може прийматись до уваги як доказ відеозапис починаючи з 10 год. 34 хв. оскільки він є недопустимим.

Крім того варто звернути увагу на те, що поліцейським було висловлено ОСОБА_1 вимогу забрати автомобіль з місця дорожньо-транспортної пригоди та припаркувати його в іншому місці, отже патрульним було допущено ОСОБА_1 до керування транспортним засобом вже після спілкування з ним, що свідчить про відсутність у водія явних ознак наркотичного сп`яніння.

Також варто звернути увагу, що ознаки наркотичного сп`яніння які зазначені у протоколі серії ААД №386334 взагалі не озвучувались патрульним в ході оформлення матеріалів справи.

Особливої уваги заслуговує та обставина, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом мало місце о 08 год. 50 хв. (згідно протоколу), а письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я датоване 02.12.2022 року о 10 год. 55 хв. тобто після спливу 2 годин, що суперечить ч. 4 ст. 266 КУпАП згідно якої огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelinv. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази та з`ясувавши всі обставини справи, враховуючи відсутність допустимих доказів перебування ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, грубе порушення процедури проведення огляду та оформлення матеріалів, суддя приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Приймаючи до уваги вищевикладене та керуючись ст. 130, 247, 251, 256, 266, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по адміністративній справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун