ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/578/23 Справа № 175/3581/22 Суддя у 1-й інстанції - Бровченко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кіровськ Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 15.11.2022 о 08.40 годині на блок-посту «Обухівка», розташованому на 26 км автодороги Р-52 на адміністративній території Дніпровського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), але в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився на вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, вважає, що він пропущений з поважних причин, оскільки оскаржена постанова була винесена 03 лютого 2023 року в судовому засіданні без його участі. Копію постанови він отримав тільки 10 лютого 2023 року і 15 лютого 2023 року вперше звернувся з апеляційною скаргою, яка була повернута постановою апеляційного суду від 20 лютого 2023 року, оскільки він не порушував питання про поновлення строку оскарження. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і просить його поновити.

В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що працівники поліції зупинили його без підстав, визначених в ст. 35 Закону України Про національну поліцію і повідомили про необхідність його перевірки на стан сп`яніння. Посилається на відеозапис, долучений до матеріалів справи та покази свідків і вказує на порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та відомчої інструкції в тій частині, що йому не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного приладу Драгер, а одразу запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я, що є грубим порушенням вимог закону щодо порядку проведення такого огляду. На його думку, суд перекрутив зазначені факти, вказавши у постанові про його відмову у проходженні огляду у повному обсязі з посиланням на покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення його до медичного закладу для проходження огляду, а також, що на відеозаписі зафіксовані злагоджена координація рухів рук, голови, пересування, мовлення розбірливе і чітке, об`єктивне сприйняття реальності, подій та обставин.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду без його участі.

Мотиви апеляційного суду.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції виходить з того, що в судовому засіданні, коли була прийнята оскаржена постанова, ОСОБА_1 присутній не був, про час дату і місце останнього судового засідання не повідомлений належним чином. В судовому засіданні була винесена резолютивна частина постанови, а повний текст оголошений 07 лютого 2023 року. 10 лютого 2023 року ОСОБА_1 отримав копію оскарженої постанови і 15 лютого 2023 звернувся з апеляційною скаргою.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції розцінює як поважні причини пропуску строку апеляційного оскарження та враховує незначний строк на який апелянт пропустив подачу апеляційної скарги, а також положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України про забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши докази в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону з огляду на наступне.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винуватим у тому, що він керував автомобілем та в порушення вимог п. 2.5 ПДР відмовився на вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , допитаних в судовому засіданні під технічну фіксацію, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт інспектора СРПП ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Сарницького В. С. від 15.11.2022, в якому зазначено про відсторонення водія ОСОБА_4 від керування транспортним засобом, письмові пояснення водія ОСОБА_1 , письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 15.11.2022, розписку від 15.11.2022 про прийняття ОСОБА_5 на відповідальне зберігання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а також на відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Повторно дослідивши зазначені докази, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище докази, у своїй сукупності не можуть беззаперечно свідчити про те, що ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами... і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного... сп`яніння... підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами... та оглядові на стан алкогольного... сп`яніння...

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом... на стан алкогольного... сп`яніння... проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного... поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Такі ж правила проведення огляду водіїв регламентовані і в постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» (Далі Порядок), зокрема у пунктах 3 та 6, зазначено, що огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Вказані положення Закону та Порядку повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, працівник поліції не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.Працівник поліції двічі на відеозаписі запропонував одразу пройти медичний огляд, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції.

Акт огляду на стан сп`яніння (а.с. 4), на який послався суд першої інстанції, апеляційний суд розцінює як не належний доказ, оскільки як встановлено судом першої та апеляційної інстанції огляд водія на стан сп`яніння не проводився.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції визнає недостовірними доказами, оскільки допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 вказав, що письмові пояснення свідки писали під диктування працівників поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру, проте такі показання свідка повністю спростовуються дослідженим відеозаписом на якому зафіксовано, що працівник поліції не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки за допомогою Драгера, а двічі пропонував пройти медичний огляд в закладі охорони.

В протоколі інспектор зазначив ознаку алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Разом з тим, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 показав, що коли їх запросили працівники поліції бути свідками, то останні вже складали протокол про адміністративне правопорушення. Свідок ОСОБА_2 також зазначив, що не чув від ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота (дослівно запаху перегару).

Крім того, на відеозаписі також не зафіксовані інші ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкції, зокрема порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Посилання суду на письмові пояснення ОСОБА_1 про вживання ним алкоголю за день до описаних подій не свідчить про наявність ознак алкогольного сп`яніння та не звільняє від обов`язку поліцейського переконатися в наявності таких ознак, зокрема шляхом застосування спеціального технічного приладу та провести процедуру огляду водія відповідно до порядку, встановленого законом.

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд вважає небезпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність спеціального технічного приладу Драгер на блок-посту, що підтверджується процесуальною поведінкою поліцейського, який запропонував водію одразу проїхати в заклад охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка ставиться в провину ОСОБА_1 полягає у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку, що будь-яких перешкод для проведення поліцейським огляду водія на стан сп`яніння у відповідності до ст. 266 КУпАП не було, відмова водія ОСОБА_1 у цьому, про що також міститься запис у протоколі про адміністративне правопорушення, не ґрунтується на вимогах Закону та не відповідає фактичним обставинам даної справи, у зв`язку з чим наданими матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Зважаючи на те, що Європейський суд з прав людини для застосування гарантій Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, які стосуються кримінально-правових аспектів, напрацював три критерії, на основі яких провадження можна вважати „кримінальним, а саме юридичну кваліфікацію відповідного правопорушення в національному законодавстві, саму природу такого правопорушення, а також характер і ступінь суворості покарання (рішення у справі „Engel and оthers v. the Netherlands від 8 червня 1976 року (заяви №№ 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), § 82, § 83).

ЄСПЛ у рішенні «Лучанінова проти України», № 16347/02, від 09 червня 2011 року, пункти 39, 40 ЄСПЛ, зазначив: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції. Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення, який передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа відмовилась від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Наявність складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на те, що в розумінні Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод дана категорія справ про адміністративне правопорушення є кримінальним провадженням, виходячи із суворості та мети санкції статті, яка є суворішою ніж, передбачено Кримінальний кодексом України за низку кримінальних правопорушень, то апеляційний суд під час розгляду цієї справи висуває більш високі стандарти доказування, зокрема керується стандартом доведеності вини «поза розумним сумнівом».

За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не підтверджуються допустимими доказами, які зібрані працівниками поліції з істотним порушенням, встановленої законом процедури.

Формулювання в протоколі про адміністративне правопорушення слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Вказані положення закон суд першої інстанції не виконав належним чином, не дав належну оцінку, зокрема і показанням свідків, яких викликав і допитав безпосередньо в судовому засіданні, не оцінив належним чином, досліджений відеозапис та дійшов передчасних висновків про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Інші доводи, апеляційної скарги щодо прив`язки відеозапису до місця події, безпідставність зупинки транспортного засобу, не підтвердились під час апеляційного провадження.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун