Номер провадження: 33/813/441/23
Головуючий у першій інстанції Русєва А. С.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Гасанової Л.Я.кизи, за участю представника ОСОБА_1 адвоката Іскренка Олександра Сергійовича розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іскренка О.С. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2022 року

установив

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., а також стягнено на користь держави судовий збір в розмірі 496.20 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 05.09.2022 року о 21 год. 00 хв. у м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 69/8а, керуючи автомобілем «Haval», державні номерні знаки НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «КАМАЗ», державні номерні знаки НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Іскренко О.С. зазначає, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає що вона була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду не відповідають доказам наявним в матеріалах справи, а також суд безпідставно надав перевагу показам одного свідка перед іншим. Обставини події ДТП, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам та поясненням ОСОБА_1 , який на момент ДТП виконав маневр, завчасно зайняв необхідну полосу для руху, пропустив інший автомобіль, який здійснював маневр та зупинився на перехресті на червоне світло світлофора і тільки після цього відбулось зіткнення з автомобілем «КАМАЗ». Зіткнення допустив водій автомобіля «КАМАЗ», який в порушення п.п. 12.1 та 13.1 ПДР не дотримався безпечної швидкості руху та дистанції.

Посилаючись на вищенаведені обставини, представник ОСОБА_1 адвокат Іскренко О.С. просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Окрім цього, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в якому представник ОСОБА_1 адвокат Іскренко О.С. просить поновити строк. Оскільки апеляційна скарга була подана вчасно, проте зареєстрована судом першої інстанції наступного дня.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограмою, причини неявки не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи наведене, вислухавши думку представника ОСОБА_1 адвоката Іскренка О.С., який не заперечував проти розгляду справи за відсутності потерпілого, враховуючи його належне повідомлення, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності потерпілого.

Заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Іскренка О.С., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

З урахуванням наведеного строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Іскренка О.С. щодо невинуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Доводи адвоката Іскренка О.С. про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №016003 від 05.09.2022 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 05.09.2022, близько 21.00, керуючи автомобілем «Haval», державні номерні знаки НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «КАМАЗ», державні номерні знаки НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується також доданою до протоколу схемою місця ДТП, поясненнями водіїв та свідків події, дослідивши які апеляційний суд дійшов висновку, що вони підтверджують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини скоєння ДТП, характерні для скоєного ДТП за обставин, викладених у протоколі.

Крім того, вина ОСОБА_1 також підтверджується показами допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції потерпілого ОСОБА_3 , який підтвердив обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та показами свідка ОСОБА_4 .

Доводи апеляційної скарги що зіткнення допустив водій автомобіля «КАМАЗ», який в порушення п.п. 12.1 та 13.1 ПДР не дотримався безпечної швидкості руху та дистанції є неспроможними, оскільки в розумінні Правил дорожнього руху України перестроювання це маневр, пов`язаний зі зміною траєкторії руху транспортного засобу в межах проїзної частини для руху в одному напрямку. Під час перестроювання водій зобов`язаний переконатися, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод у русі іншим учасникам дорожнього руху.

Небезпека для руху може бути створена як правомірними, так і неправомірними діями інших водіїв, але за переконанням суду в розумінні ПДР, якщо один учасник дорожнього руху порушує правила, інший учасник зобов`язаний виконати вимоги ПДР України, зокрема, в даному конкретному випадку ОСОБА_1 мав виконати вимоги п. 10.1 ПДР, зокрема маючи намір перестроїтись в іншу смугу руху, по якій рухався ОСОБА_3 , виявивши, що автомобіль, який рухався попереду автомобіля ОСОБА_1 , не очікувано для останнього, також став виконувати аналогічний маневр, ОСОБА_1 , пропустивши цей автомобіль та продовживши запланований маневр, мав обов`язково переконатись у його безпечності для інших учасників до його завершення, дотримуючись при цьому вимог п.10.3 ПДР, відповідно до якого водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.

Більш того, слід наголосити, що запланувавши маневр з перестроювання ОСОБА_1 дотримуючись ПДР безумовно мав врахувати дорожню обстановку і, з метою не створювання перешкод для руху іншим учасникам мав почати виконувати такий маневр завчасно, а не за 10-15 метрів до перехрестя, як пояснив сам ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції.

З викладеного слідує, що ОСОБА_5 , порушуючи вимоги п.10.1 ПДР України, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, керуючи автомобілем «Haval», при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «КАМАЗ», який рухався в попутному напрямку, в результаті чого сталась ДТП, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, що спростовує доводи сторони захисту про те, що водій ОСОБА_3 мав надати перевагу у русі ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 та його представник адвокат Іскренко О.С. в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду заперечуючи проти встановлених судом обставин, не надали жодних належних та допустимих доказів на їх спростування.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладання адміністративного стягнення з додержанням вимог ст.33 КУпАП у межах санкції ст.124 КУпАП, є законним та обґрунтованим, отже немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова районного суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Іскренка О.С. про поновлення процесуального строку на оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2022 року - задовольнити та поновити строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іскренка О.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець