ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/296/22 Номер провадження 33/814/726/23Головуючий у 1-й інстанції Прасол Я.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: частина перша статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

за участі:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Валенка Романа Івановича

розглянувши в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 29 травня 2022 року о 08 год. 48 хв. в с. Бутова Долина, Миргородського р-ну, Полтавської обл., керував автомобілем марки «BMW 5201» д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КП «ЛЛІЛ» Лубенської міської лікарні. Результат огляду виявився позитивним.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2022 року ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, вказавши, що оскаржуване рішення було винесено при невсебічному, неповному і необ`єктивному з`ясуванню всіх обставин справи, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому прохав скасувати оскаржувану постанову місцевого суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначено, що працівники поліції зупинили його незаконно, оскільки матеріали справи не містять постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності звертає увагу на порушення процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки апелянт наполягав на проведенні лабораторних досліджень, які проведені не були та вважає, що висновок щодо результаті медичного огляду є незаконним.

Крім того, відеофайли, які долучені до матеріалів справи, не відображають моменту початку виконання службових обов`язків працівників поліції, а відеозйомка не велася безперервно до її закінчення.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали, пославшись на викладені у ній обставини та просили задовольнити, а постанову Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2022 року - скасувати.

Мотиви суду

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту статті 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в пункті 27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за статтею 130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У свою чергу, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 243150 від 29 травня 2022 року ОСОБА_1 не надійшло жодного зауваження щодо його суті та змісту.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

З протоколу про адміністративне правопорушення та переглянутого відеозапису вбачається, що 29 травня 2022 року о 08 год. 48 хв. по вул. Миру в с. Бутова Долина, Миргородського району, Полтавської обл., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 5201» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 а) ПДР України. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законом порядку у лікаря нарколога в КП «ЛЛІЛ».

Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 243150 від 29 травня 2022 року; дані відеозаписів, надані працівниками поліції; письмові пояснення свідків, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У зв`язку з цим, апеляційний суд погоджується з висновками судді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі, а тому в його діях є склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Стосовно доводів апелянта щодо незаконної зупинки, суд зазначає, що з матеріалів справи та переглянутого відеозапису встановлено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був запинений працівниками поліції, оскільки водій не був не пристебнутий ременями безпеки, після чого під час спілкування з ним у поліцейських виникла підозра щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_1 погодився.

За наслідком проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, було встановлено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком медзакладу, який в даному випадку є належним доказом та має бути прийнятий до уваги при вирішенні питання винуватості особи.

Доводи апелянтів щодо недійсності висновку, оскільки останній складений з порушеннями не заслуговують на увагу.

Висновок заповнено на спеціальному типовому аркуші, який є додатком до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який містить особисту печатку лікаря, що проводив огляд водія. На висновку не передбачений підпис та печатка керівника медичного закладу.

В даному випадку огляд водія відбувався лікарем КП «ЛЛІЛ» Лубенської міської лікарні, а не встановлювався за результатами проходження ним експрес тесту.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що твердження апелянта подальше не відсторонення його від керування транспортним засобом, ніяким чином не впливають на законність складення протоколу про адміністративне правопорушення чи спростовують наявність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною перю статтею 130 КУпАП.

Також не заслуговують на увагу доводи щодо відсутності безперервного відеозапису, оскільки з долучених до матеріалів справи записів, як з відеореєстратора, так і бодікамер працівників поліції вбачається повне фіксування всього перебігу подій - від зупинки транспортного засобу, подальше спілкування з правопорушником, направлення на огляд та відповідно проведення всієї процедури огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, з складанням за його результатами адмінпротоколу.

Посилання апелянта на формальний розгляд судом його справи, зокрема взяття до уваги в якості доказу лише протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що місцевий суд здійснив розгляд справи у відповідності до вимог КУпАП, дослідив належним чином зібрані докази в їх сукупності, яким надав належну правову оцінку, про що зазначено в тексті мотивувальної частини постанови.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено.

Висновок суду

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною першою статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль