ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/220/23 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Соболєвої Є.Є.

за участю захисників Антоненка І.М., Давиденко Г.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу захисника Антоненка І.М. на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,-

УСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що 20 грудня 2021 року в м. Харкові по вул. Клочківська, 55, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Citroen C3 Air Cross, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», виїзджаючи з другорядної дороги, м. Харків, вул. Ботанічна, в результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась по головній дорозі зі знаком 2.3 «Головна дорога» по вул. Клочківська в м. Харкові, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 8.4 Б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.12.2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності..

Крім того, цим же рішенням встановлено, що 20 грудня 2021 року об 11 год. 33 хв. в м. Харкові по вул. Клочківська, 55, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_2 , не обрала безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Citroen C3 Air Cross, державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди.

Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги пунктів 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.12.2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 закрито на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Антоненко І.М. просив скасувати постанову судді та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 та без її належного повідомлення про судове засідання.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП містить розбіжності у зазначенні вулиць де сталось ДТП, а також схема місця ДТП складена з порушеннями та на ній не відображена вся інформація про ДТП, а тому вона не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 .

Вказує, що у висновку експерта не чітко зазначено місце ДТП, а лише вказано, що зіткнення відбулось по вул.Клочківській. Також, експертом самостійно були об`єднані питання, що суперечить Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, відповідно до якої експерт може питання згрупувати. Крім того, під час проведення експертизи не було попереджено експерта про кримінальну відповідальність відповідно до ст.384, 385 КК України, а також експертом не було зазначено, що висновок підготовлений для подання до суду. Крім того, експертом подавалось до суду клопотання про надання додаткових відомостей, однак судом такі відомості надані не були, внаслідок чого експерт повинен був повернути матеріали справи суду, у зв`язку з неможливістю провести експертизу.

Посилається на те, що висновок експерта є одностороннім та дискримінаційним по відношенню до водія ОСОБА_1 , оскільки експерту не було надано відомостей на якій відстані від місця зіткнення транспортних засобів знаходився автомобіль Ford Fiesta в момент початку руху автомобіля Citroen, що не дає можливості вирішити питання чи мала водій Citroen технічну спроможність уникнути ДТП.

Крім того, вказує, що наданий ОСОБА_2 диск з відеозаписом не може бути прийнятий як доказ у справі, оскільки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не просила долучити відеозапис до матеріалів справи, а також нею не зазначено за допомогою чого робився такий запис. Так, з перегляду відеозапису, вбачається, що відеозапис ведеться на телефон, а на ньому відображено монітор комп`ютера, на якому ввімкнено відеозображення та не відомо звідки здійснюється трансляція відео та хто її транслює. Зазначений відеозапис, на переконання апелянта, містить втручання, оскільки відео пришвидшено.

На переконання апелянта, саме дії водія ОСОБА_2 стали наслідком ДТП, оскільки вона порушила п.п. 1.10, 12.1, 12.3 ПДР України

Мотиви суду

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Антоненко І.М. підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а також додатково подав клопотання про призначення криміналістичної експертизи відеозапису, визнати висновок експерта від 30.11.2022 року таким, що не може бути використаним як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, та визнати відеозапис, який було надано адвокатом Давиденко Г.І., як додаток до клопотання таким, що не може бути використаний як доказ винуватості ОСОБА_1 .

Захисник Давиденко Г.І. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість судового рішення та заперечувала щодо задоволення клопотань захисника Антоненка І.М.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши доводи захисників, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 277836, 20 грудня 2021 року в м. Харкові по вул. Клочківська, 55, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Citroen C3 Air Cross, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», виїзджаючи з другорядної дороги, м. Харків, вул. Ботанічна, в результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась по головній дорозі зі знаком 2.3 «Головна дорога» по вул. Клочківська в м. Харкові, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 8.4 б Правил дорожнього руху України.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 277837, 20 грудня 2021 року об 11 год. 33 хв. в м. Харкові по вул. Клочківська, 55, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_2 , не обрала безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Citroen C3 Air Cross, державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди.

Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги пунктів 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Зазначені протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписані уповноваженою особою.

Постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.12.2022 року оскаржив лише захисник ОСОБА_1 адвокат Антоненко І.М., а тому відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу тільки в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 15 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вимогами п. 12.3 ПДР України визначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до пункту 8.4«б» ПДР України встановлено, що знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Зазначені вище вимоги закону при розгляді даної справи суддя районного суду дотримав, оскільки висновок про доведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на доказах у справі, зокрема:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення від 20.11.2021 серія ААБ № 277837;

-схемою до протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 20.11.2021 року, в якій наявні необхідні та достатні відомості для з`ясування дійсних обставин ДТП, у тому числі відображено: напрямок руху транспортних засобів, місце зіткнення, прив`язку транспортних засобів учасників ДТП до сталих об`єктів, місце розташування автомобілів, отримані автомобілями-учасниками ДТП механічні пошкодження, інформацію про власників, підтверджуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких зауважень з боку учасників ДТП вказана схема не містить.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відразу ж після цієї пригоди.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2022 року було призначено судові транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизи, проведення яких доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Відповідно до висновку транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 16237/7 від 30 листопада 2022 року, пояснення водія автомобіля Citroen C3 Air Cross ОСОБА_1 про те, що в момент зіткнення транспортних засобів, керований нею автомобіль, знаходився в нерухомому стані, являються технічно неспроможними. В даній дорожній ситуації водій автомобіля Citroen C3 Air Cross ОСОБА_1 повинна була діяти згідно з вимогами України та згідно вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу». Технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля Citroen C3 Air Cross ОСОБА_1 визначалася виконанням нею вимог п.16.11 ПДР України та згідно вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу». Дії водія автомобіля Citroen C3 Air Cross ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.16.11 ПДР України та вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» і, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з ДТП. В дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля Ford Fiesta ОСОБА_2 повинна була діяти згідно з вимогами п.12.3 ПДР України. З мотивів, вказаних в дослідницькій частині висновку, питання про те, чи мала водій автомобіля Ford Fiesta ОСОБА_2 технічну можливість уникнути ДТП, та чи вбачається в її діях невідповідності вимогам ПДР України, які б, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з ДТП, не вирішувалися.

Доводи апелянта про те, що висновок експерта не може бути прийнятий як доказ у справі, оскільки експерта не було попереджено про кримінальну відповідальність відповідно до ст.384, 385 КК України, а також експертом не було зазначено, що висновок підготовлений для подання до суду спростовуються самим змістом висновку експерта, в якому у вступній частині зазначено, що експерта попереджено про кримінальну відповідальність відповідно до ст.384, 385 КК України, а також зазначений висновок складався саме на виконання постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.06.2022 року (а.с. 64)

Крім того, доводи апелянта про те, що у висновку експерта не чітко зазначено місце ДТП, а лише вказано, що зіткнення відбулось по вул.Клочківській не спростовують та не вказують на неправильність висновку експерта, оскільки для проведення експертизи судом були надані всі матеріали провадження, в яких містились схема місця ДТП, пояснення водіїв та, відеозапис зіткнення автомобілів та ін.

Так, зі змісту висновку експерта, вбачається, що експертом було встановлено, що в процесі перегляду диску з відеозаписом зіткнення автомобілів, яка проводилась із автомобіля Ford встановлено, що в процесі руху автомобіля Ford в лівій смузі в кадрі з`являється автомобіль Citroen C3 Air Cross, який виконує виїзд з правої сторони в смугу руху автомобіля Ford з одночасним виконанням лівого повороту, що приводить до їх зіткнення. При цьому, з моменту появи в кадрі автомобіля Citroen C3 Air Cross і до моменту зіткнення він постійно знаходився в русі. Таким чином, виходячи з запису ДТП слід прийти до висновку про те, що пояснення водія автомобіля Citroen C3 Air Cross ОСОБА_1 про те, що на момент зіткнення транспортних засобів керований нею автомобіль знаходився в стадії покою, являється технічно неспроможними. Даний висновок також підтверджується наступним. Згідно фотознімка пошкодженого автомобіля Ford з фототаблиці з місця ДТП слідує, що первинні пошкодження на ньому розташовані на його правій бічній стороні, починаючи від передньої частини, на правому передньому крилі, правій блок-фарі, правій бічній стороні капоту, з послідуючим переміщенням на праві двері. (а.с. 65)

В даній дорожній ситуації водій автомобіля Citroen C3 Air Cross ОСОБА_1 при виїзді на головну дорогу, перед якою по напрямку її руху був встановлений дорожній знак 2.1. «Дати дорогу», повинна була пропустити транспортні засоби, які рухалися по головній дорозі і тільки після цього, виконувати виїзд на головну дорогу. Іншими словами, водій автомобіля Citroen C3 Air Cross ОСОБА_1 повинна була діяти згідно з вимогами п.16.11 ПДР України та згідно з вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу».

В п. 16.11 ПДР України вказано: «16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».

Технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля Citroen C3 Air Cross ОСОБА_1 визначалася виконанням нею вимог п.16.11 ПДР України та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», для чого у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру. Дії водія автомобіля Citroen C3 Air Cross ОСОБА_1 , яка при виїзді з другорядної дороги, не дала переваги автомобілю Ford Fiesta, не відповідали вимогам п.16.11 ПДР України та вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» і з, технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з ДТП. В дорожній ситуації що склалася, водій автомобіля БОІШ ОСОБА_2 , з моменту виявлення автомобіля Citroen C3 Air Cross, який виконував виїзд з другорядної дороги, повинна була застосувати гальмування, тобто діяти згідно з вимогами п.12.3 ПДР України, де вказано: «12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Експертом встановлено, що в процесі наближення автомобіля Ford Fiesta до перехрестя, в кадрі видно автомобіль Citroen C3 Air Cross, який стоїть перед перехрестям. При подальшому наближенні автомобіля Ford Fiesta до перехрестя в кадрі запису видно, що автомобіль Citroen C3 Air Cross розпочинає рух з виїздом на проїзну частину вул. Клочковської, а потім зникає з поля зору відеокамери автомобіля Ford Fiesta, за габаритами задньої частини вантажного автомобіля, а потім знову з`являється із-за передньої частини легкового автомобіля. З технічної точки зору, початок руху автомобіля Ford Fiesta з виїздом на проїзну частину, по якій рухався автомобіль Ford Fiesta, створював небезпеку водію автомобіля Ford Fiesta, ОСОБА_2 . В наданих матеріалах справи № 638/20251/21 про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, на якій відстані від місця зіткнення транспортних засобів знаходився автомобіль Ford Fiesta, в момент початку руху автомобіля Citroen C3 Air Cross, що не дає можливості вирішити питання про те, чи мала водій автомобіля Ford Fiesta ОСОБА_2 технічну можливість уникнути ДТП, та чи вбачається в її діях невідповідності вимогам ПДР України, які б, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з ДТП.

Доводи апелянта про те, що відеозапис події ДТП, який був наданий ОСОБА_2 не може бути прийнятий як доказ, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції зазначений диск було долучено до матеріалів справи іншою стороною, яка також була притягнута до адміністративної відповідальності,, зазначений відеозапис відображає повністю подію ДТП та, як логічно, вбачається зроблений саме з відео реєстратора, встановленого в автомобілі Ford. Законодавча заборона на використання в якості доказу такого відеозапису відсутня, в тому числі й вимогами ст.251 КУпАП. За своєю суттю та цільовим призначенням відеореєстратор застосовується саме для фіксування подій під час керування автомобілем та стеженням за дорожньою обстановкою.

Крім того, зазначений відеозапис узгоджується зі схемою місця ДТП, яка була складена інспектором поліції безпосередньо після скоєння ДТП.

За таких обставин, судовим розглядом встановлено про належність та відповідність в якості доказам відеозапису з відтворенням з відео регістратора та висновку транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 16237/7 від 30 листопада 2022 року, а тому клопотання захисника Антоненка І.М. не підлягають задоволенню.

Доводи апелянта про те, що схема місця ДТП складена з порушеннями та не відображає подію ДТП апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки під час складання схеми з зазначеними в ній відомостями ОСОБА_1 була згодна, про що свідчить її власноручний підпис та відсутність будь-яких зауважень.

Також, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції вдався до самостійного уточнення фабули адміністративного правопорушення, є необґрунтованими. Апеляційний суд звертає увагу, що зазначення в постанові суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п.п.2.1., п.16.11 ПДР України не збільшує об`єм звинувачення та за своєю суттю є тотожнім встановленому порушенню ПДР України відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та які за своєю суттю лише доповнюють один одного. Також, зазначене не вливає на порушення судом норм матеріального права та ухвалення по суті правильного рішення.

Так, аналізуючи послідовність події ДТП, яка сталась 21.11.2021 року між автомобілями під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та зміст висновку транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз № 16237/7 від 30 листопада 2022 року, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 при виїзді на головну дорогу не впевнилася в безпечності та не виконала вимоги знаку 2.1 (дати дорогу), чим порушила вимоги п.8.4.б ПДР України, , що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи встановлено, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та її захисника, посилаючись на те, що 20 грудня 2022 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Антоненко І.М. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі.

За таких обставин доводи апелянта про те, що справу розглянуто без належного повідомлення ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки захисник Антоненко І.М. був обізнаний про дату та час розгляду справи, відомостей про повідомлення суду першої інстанції про зміну адреси мешкання ОСОБА_1 не надавались.

Правових підстав, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови і закриття провадження у справі, апелянтом не наведені та апеляційним судом не встановлені.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Антоненка І.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2022року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик