Справа 350/14/23
Номер провадження 3/350/96/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Бейко А.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП),

в с т а н о в и в:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

25.01.2023 у Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області з відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського районного відділу поліції в Івано-Франківській області поступили матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд встановив, що 26.12.2022 о 20 год. 48 хв. між населеними пунктами с.Цінева та сел.Рожнятів водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 211440-110», д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення із транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху (далі за текстом - ПДР), за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Окрім цього, 26.12.2022 о 20 год. 48 хв. між населеними пунктами с.Цінева та сел.Рожнятів водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 211440-110», д.н.з. НОМЕР_1 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. Вказаними діями водій порушив вимоги п.2.10 а Правил дорожнього руху (далі за текстом - ПДР), за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №118883, 26.12.2022 о 20 год. 48 хв. між населеними пунктами с.Цінева та сел.Рожнятів водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 211440-110», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, керував т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів. Від проходження огляду на факт вживання алкоголю на місці дорожньо-транспортної пригоди, а також у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Такі діяння ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.2.5 ПДР.

ІІІ. Щодо пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча судом вживалися заходи щодо його належного повідомлення про дату, час та місце слухання справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень за місцем проживання, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення, Також суд бере до уваги, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність цієї справи у провадженні суду, оскільки він подавав до суду клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, а також про відкладення розгляду справи.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді й утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Однак, ОСОБА_1 будучи обізнаним про наявність в суді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, в судове засідання не прибув, жодних клопотань про відкладення розгляду справи, як і доказів неможливості прибути в судове засідання не надав.

Враховуючи вищезазначені обставини та вимоги ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП, суд висновує, що розгляд справи слід провести у відсутності ОСОБА_1 .

ІV. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, суду для розгляду до матеріалів справи долучено такі докази:

протоколи про адміністративне правопорушення, які за своєю суттю є основоположними документами, на підставі яких особу можна притягнути до адміністративної відповідальності, в яких, окрім іншого, зазначено відомості про посадову особу, яка склала такі протоколи та особу, відносно якої вони складені, суть вчиненого адміністративного правопорушення та стаття, якою воно регламентоване, а саме:

-серії ААД №118885 від 26.12.2022 (а.с.1), в якому, окрім іншого, зазначено, що 26.12.2022 о 20 год. 48 хв. між населеними пунктами с.Цінева та сел.Рожнятів водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 211440-110», д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення із транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження;

-серії ААД №118884 від 26.12.2022 (а.с.3), в якому зазначено, що 26.12.2022 о 20 год. 48 хв. між населеними пунктами с.Цінева та сел.Рожнятів водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 211440-110», д.н.з. НОМЕР_1 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний;

-серії ААД №118883 від 26.12.2022 (а.с.5), в якому зазначено, що 26.12.2022 о 20 год. 48 хв. між населеними пунктами с.Цінева та сел.Рожнятів водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 211440-110», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, керував т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів. Від проходження огляду на факт вживання алкоголю на місці дорожньо-транспортної пригоди, а також у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Такі діяння ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.2.5 ПДР.

- схема місця ДТП, яка сталася 26.12.2022 о 21 год. 25 хв. між с.Цінева та смт.Рожнятів (а.с.7), з якої вбачається схематичне відображення обставин дорожньо-транспортної пригоди С.В. ДТП;

- письмові пояснення від 26.12.2022 ОСОБА_2 (а.с.8), у яких зі слів останнього зафіксовано, що 26.12.2022 він потрапив у ДТП на власному автомобілі «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 та за участі автомобіля, який спричинив дане ДТП ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після вчинення ДТП залишив місце події та пішов у невідомому напрямку. Водій, який керував транспортним засобом ВАЗ перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме виражена нестійка хода, запах спиртного, порушення координації рухів;

- письмові пояснення від 26.12.2022 свідка ОСОБА_3 (а.с.9), у яких зі слів останньої зафіксовано, що 26.12.2022 приблизно о 18 год. 55 хв. вона була свідком того, як ОСОБА_1 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, а саме виражена нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Під час приїзду працівників зазначена особа залишила місце події (втік);

- письмові пояснення від 26.12.2022 свідка ОСОБА_4 (а.с.10), у яких зі слів останнього зафіксовано, що 26.12.2022 приблизно о 19:00 год. він був свідком того, як ОСОБА_1 ймовірно перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, а саме виражена нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Під час приїзду працівників поліції водій ВАЗ 21015 д.н.з. НОМЕР_1 , а саме ОСОБА_1 залишив місце події і пішов у невідомому напрямку;

- рапорт поліцейського (а.с.2), який за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський проінформував начальника про законність своїх дій та обставини події, викладені вищезазначених протоколах про адміністративні правопорушення, зокрема те, що 26.12.2022 приблизно о 21:00 год. на службовий планшет прийшло повідомлення про ДТП між с.Цінева та смт.Рожнятів. Прибув на місце події було встановлено, що дане ДТП відбулось за участі автомобіля «Шкода» та автомобіля «ВАЗ 211440-110». У подальшому зі слів водія автомобіля «Шкода» та зі слів свідків було встановлено, що водій автомобіля «ВАЗ 211440-110» залишив місце події та пішов у невідомому напрямку. Зі слів свідків від водія автомобіля «ВАЗ 211440-110» було відчутно запах алкоголю, а також нечітка мова та нечітка хода.

V. Застосовані норми права та оцінка суду:

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, враховуючи таке.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення,

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Відповідно до п.2.10 а ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. При цьому, залишатись на місці пригоди не означає залишатись в автомобілі або біля автомобіля. Водій повинен подбати про власну безпеку і переконатись у тому, що інші транспортні засоби не виконають наїзд на нього ззаду.

Відповідно до п.12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п.13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №118885 від 26.12.2022, серії ААД №118884 від 26.12.2022, схемою місці ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджено, що ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 211440-110», д.н.з. НОМЕР_1 в порушення вищезазначених Правил дорожнього руху скоїв зіткнення із транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Ставши причетним до дорожньо-транспортної пригоди, будучи зобов`язаним вчинити дії, передбачені пунктом 2.10. Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 цього не зробив і залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ст.ст.124 та 122-4 КУпАП, оскільки він порушив вищезазначені вимоги чинного законодавства України.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Частиною 2 статті 38 КУпАП встановлено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Визначення у статті 38КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Як вбачається з п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи та досліджених у суді доказів встановлено, що на момент постановлення судового рішення закінчився строк накладення на особу, стосовної якої складено протокол про адміністративне правопорушення, адміністративного стягнення, який встановлено ст.38 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124 та 122-4 КУпАП.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, слід закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ч.2 ст.38 КУпАП.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд зазначає таке.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносити у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, то визначені склади об`єктивної сторони даного правопорушення полягають у:

- керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом в стані іншого сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння;

- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває під впливом таких лікарських препаратів;

- відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України спеціальний водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом в стані сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом п.1.10 ПДР України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення відповідної категорії.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі за текстом - Інструкція), а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі за текстом - Порядок).

Таким чином законодавство чітко регламентує огляд водія на визначення стану сп`яніння, дотримання визначеної процедури та порядку якого є однією з підстав для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Із вищезазначених приписів чинного законодавства України вбачається, що працівники поліції, встановивши факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, повинні запропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. У разі незгоди водія або із результатами огляду або на проведення зазначеного огляду поліцейським, такий огляд повинен бути проведений в закладі охорони здоров`я.

Зі складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №118883 від 26.12.2022 убачається, що свідками викладених у протоколі обставин були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З огляду на вимогу закону про безпосередність допиту свідків в суді, суд вживав заходів для допиту осіб, які зазначені в протоколі як свідки, шляхом направлення судових повісток, однак такі особи в судове засідання не прибули.

Матеріали справи містять письмові пояснення від імені вказаних осіб, з яких неможливо встановити чи пропонували працівники поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Більше того, з таких пояснень свідків вбачається, що на момент приїзду поліцейським на місце ДТП, винуватцем якої як встановив суд вище був саме ОСОБА_1 , останній залишив місце ДТП. Будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 повернувся на місце ДТП або поліцейські змогли знайти водія і запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку матеріали справи не містять.

До такого висновку суд прийшов слід прийти, проаналізувавши також рапорт поліцейського, у якому зазначено, що ознаки алкогольного сп`яніння поліцейські встановили зі слів осіб, які у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідками. При цьому, у рапорті не зазначено чи пропонували поліцейські ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є документом внутрішнього користування і його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Отже, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив, що після того, як ОСОБА_1 залишив місце ДТП, йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

На розгляд суду не надано достатню кількість інших доказів, на основі яких, можна було б, поза розумним сумнівом, встановити у діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вищезазначені істотні порушення норм чинного законодавства при провадженні у справі про адміністративне правопорушення унеможливлюють встановлення даних, поза розумним сумнівом, про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та відповідно такий проведено не було, що свідчить про порушення проведення процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»). Зокрема, в даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності достатніх доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

V. Вирішення питання судових витрат.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у цій справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а також у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідно судовий збір не підлягає стягненню з особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення,

Керуючись ст.ст.38, 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення, а провадження у справі закрити за цими статтями на підставі п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених частиною другою статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя А.М. Бейко