Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/695/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 від 23.03.1994 року, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 001242 від 16.03.2023 року вбачається, що 15.03.2023 року, о 23 год. 20 хв., на автодорозі м. Олевськ - с. Будки, 1 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Вird», д.н.з. відсутній, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі зі згоди водія у встановленому законом порядку.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законодавством порядку, шляхом направлення судової повістки та опублікування оголошення про виклик до суду на вебсайті суду, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

За змістом ч. 1 ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст. 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, враховуючи те, що відповідно до ст.268 КУпАП участь ОСОБА_1 у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності за наявними матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, які складаються з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 001242 від 16.03.2023 року; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; розписки про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; рапорту поліцейського СРПП ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Н.Кондратчук від 16.03.2023 року; копії постанови серії БАД № 638438 від 15.03.2023 року; розписки про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.03.2023 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.03.2023 року; компакт-диску марки VIDEX № L17А28088520 з портативного відеореєстратора поліцейського, - суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення,відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушеннями винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення будь-які фактичні дані,на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного наркотичного та іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2015 року за №1413/27858.

Так, відповідно до ч.ч.3-6 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 16, 17, 22 розділу III Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я, щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п.16)

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п. 17)

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб па стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п.22).

Як вбачається із долученого працівниками поліції до матеріалів справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, складеному о 23 год. 50 хв. 15.03.2023 року, медичний огляд ОСОБА_1 проводив черговий лікар КНП " Олевська ЦЛ" ОМР ОСОБА_2 , при цьому підпис зазначеного лікаря, який би засвідчував вказаний висновок про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, у даному висновку відсутній.

На думку суду, відомості, які викладені у вказаному висновку щодо установленого порядку проведення медичного огляду ОСОБА_1 не відповідають дійсності.

Як вбачається із долученого працівниками поліції до матеріалів справи диску DVD-R з відеозаписом події із портативного відеореєстратора поліцейського, який містить дев`ять окремих відеофайлів, медичний огляд ОСОБА_1 у зазначений час та місці, проводив не лікар закладу охорони здоров`я ОСОБА_2 , як зазначено у висновку, а невідома особа жіночої статі, яка ні перед початком огляду, ні після його закінчення так і не представилась, хто вона, ким працює, і яке має відношення до КНП "Олевська ЦЛ" ОМР.

Отже, із відеозапису вбачається, що медичний огляд ОСОБА_1 проведено з порушенням п. 3 розділу III Інструкції, яка передбачає, що огляд у закладах охорони здоров`я, щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Разом з тим, як зазначалось вище, відповідно до пункту 22 розділу Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

При цьому, частина 5 ст. 266 КУпАП зазначає, що огляд особи на стан алкогольного, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порушення початкової процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, як того вимагає закон, є прямим порушенням норм складання протоколу, тому згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП даний протокол не може бути законною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Крім того, згідно з положеннями п. 2 ч. 1ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Слід зазначити, що порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів працівниками поліції регулюється положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026.

Відповідно до п.5 розділу II вищевказаного Порядку включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, в порушення вимог даної Інструкції працівниками поліції надано до суду диск з відеозаписом події, який містить дев`ять відеофайлів, які мають суттєві перерви в часі.

Показання свідків правопорушення поліцейською не відбиралися, оскільки до матеріалів справи копії таких показань не додано, посилання на показання свідків у протоколі відсутні, під час проведення огляду поліцейська застосовувала технічні засоби відеозапису, про що вказано в матеріалах справи.

Як на зібрану і наявну доказову базу, поліцейська внесла запис до протоколу про адміністративне правопорушення про те, що свідки нею не залучались через відеофіксування події.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснювався у КНП "Олевська ЦЛ" ОМР, тому суд не бере до уваги як доказ, що може засвідчувати факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння долучений Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки спеціальний технічний засіб працівниками поліції не застосовувався відповідно до розділу ІІ Інструкції.

Також, слід зазначити, що наявна в матеріалах справи копія постанови серії БАД № 638438 від 15.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122 КУпАП не підтверджує факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не підписана ОСОБА_1 . Окрім того, на відеозаписі не зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості.

За змістом вказаної статті особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Будь-які інші докази, передбачені ст.251 КУпАП, які підтверджували б обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутні, а тому вважаю, що суд позбавлений можливості перевірити обставини справи в частині того, чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння під час його виявлення працівниками поліції.

Враховуючи викладене, у діях порушника відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1, 9, 23, ч. 1 ст. 130, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар