Справа № 274/7558/22 Провадження № 3/0274/351/23
ПОСТАНОВА
Іменем України
13.03.2023 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хоцька Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого інвалідність ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 029890 від 14.12.2022, ОСОБА_1 14.12.2022 о 23:20 в м. Бердичеві по вул. Трудовій, 32, керував автомобілем «Volkswagen caddy» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Алкотест Драгер.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 "а" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що того дня він алкоголю не вживав, проїхав лише 200 метрів до дому, а тоді назад до гаража. Працівники поліції його не зупиняли, а під`їхали після того, як він зупинився перед гаражем. З результатами огляду не погоджувався, але результат тесту підписав.
Адвокат Олянюк В.Л. в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 зупинив один екіпаж поліції, ознак сп`яніння поліцейські не назвали, тоді під`їхав інший екіпаж і склав протокол. Після проходження огляду на стан сп`яніння на запитання чи погоджується ОСОБА_1 з результатами тесту, останній відповіді не надав. Пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я йому не пропонували. Просив закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Судом досліджено матеріали справи, зокрема:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 029890 від 14.12.2022, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає;
- роздруківку до протоколу щодо застосування приладу «Драгер» Alcotest 6810, результат огляду становить 1,21%(проміле), який засвідчений підписом ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та/або застережень;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результати огляду: проба позитивно 1,21%. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, про що поставив підпис без будь-яких зауважень та/або застережень;
- постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст.122 КУпАП;
- диск з відеозаписами правопорушення, на яких поліцейські після зупинки ОСОБА_1 повідомляють про запах алкоголю від нього, а ОСОБА_1 визнає факт перебування в стані алкогольного сп`яніння.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими. При цьому, будь-які об`єктивні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.
Суд розцінює невизнання вини ОСОБА_1 , як спосіб захисту, обраний правопорушником з метою уникнення відповідальності.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення призначається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При призначенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, відомості про особу ОСОБА_1 та зважаючи на те, що санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено безальтернативне стягнення, вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Обираючи такий вид стягнення Суд враховує, що згідно довідки Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 11.03.2019 категорії А, А1, В, В1, С1, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнено, як особу з інвалідністю II групи.
Керуючись ст.ст. 33, 130, 245, 251, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд,-
п о с т а н о в и в:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя: Л.М. Хоцька