Провадження №33/812/195/23 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Демінська О. І.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі:

головуючої - судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Лівшенка О. С.

особи, яку притягнуто до

адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

захисника Костоусова Д. Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Костоусова Д. Б. на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 14 квітня 2023 року, ухвалену стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адмінправопорушення, 15 лютого 2023 року о 3 годині 52 хвилині у місті Миколаєві, по вулиці 10 Слобідська, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Wolkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Водій погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер 0362 з фіксацією події під відеозапис. Результат тесту - 1,61 проміле, з яким водій не погодився та на вимогу пройти огляд в лікарні відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисник Костоусов Д. Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, не відповідає вимогам закону. Зазначає про те, що у справі немає доказів керування ОСОБА_1 автомобілем. Не викликані та не допитані, в якості свідків особи, які є на відеозаписі та були разом з ОСОБА_1 .. Не враховано суддею, що ОСОБА_1 декілька разів вимагав викликати йому адвоката, але це було проігноровано поліцейськими. Алкотестер, за допомогою якого проходив огляд ОСОБА_1 , декілька разів не міг визначити його стан та надав показники проходження лише після незрозумілої заміни мундштука. Час, який міститься у протоколі та час коли ОСОБА_1 погодився пройти огляд у лікарні не збігаються, внаслідок чого його права є порушеними. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у лікарні. Сам час події не відповідає часу, який визначений у протоколі.

Нажаль, допущені порушення призвели до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, у їх межах, заслухавши пояснення захисника Костоусова Д. Б. та ОСОБА_1, допитавши у якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, так як висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є вірними.

Ці висновки судді ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які спростовують доводи апелянта, викладені ним у апеляційній скарзі, та наведені у постанові судді, у якій надана оцінка кожному доказу та відповідне мотивування стосовно неприйняття та врахування одних доказів на противагу іншим, а також наданим доводам та поясненням ОСОБА_1 та його захисника.

Так, відповідно до положень статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Тому суддя першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, чек алкотестера, акт огляду та направлення на медичний огляд, відеофіксацію самої події, згідно яких ОСОБА_1 за наявністю ознак алкогольного сп`яніння та за своєю згодою пройшов огляд на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, яким встановлено результат в 1,61 проміле. Однак з результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не погодився та відмовився від подальшого проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, внаслідок чого його дії кваліфіковані як відмова водія, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, чим за складеним адміністративним протоколом ОСОБА_1 порушено положення пункту 2.5 ПДР України.

За змістом пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під час перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тому на вимогу працівника поліції водій у відповідності до пункту 2.5 ПДР України повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За положеннями статті 266 КУпАП та пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І, положень розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, та у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого виду сп`яніння у медичному закладі видається поліцейським, у випадку незгоди водія з результатами показників Драгеру при огляді, що проведений поліцейськими на місці зупинки та/або бажанні пройти такий огляд у медичному закладі.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, чеку з проведення тесту, акту огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд водія, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, водій ОСОБА_1 у ніч проведення огляду 15 лютого 2023 року зупинив автомобіль біля заправки, розташованої поряд з адресою: місто Миколаїв, вулиця 10 Слобідська, 2. При візуальному огляді у поліцейських склалися обґрунтовані сумніви у тверезості водія ОСОБА_1 , та той після тривалої словесної суперечки з поліцейськими погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля, за наслідками проведення якого показники алкотестера склали 1,61 проміле (а.с.1-5).

При першій спробі пройти огляд на місці зупинки ОСОБА_1 самостійно обрав мундштук до газоаналізатора, після чого намагався це зробити декілька разів, але не набирав достатню кількість повітря для проходження аналізу, з перервами на перемовини, телефоні дзвінки, коментування, глузування тощо, після чого о 4 годині 20 хвилині запису ОСОБА_1 прочитав дані на газоаналізаторі «алкоголь у роті» без показників проміле, на що поліцейський сказав о 4 годині 23 хвилині «наплював у трубку». Після чого о 4 годині 24 хвилині ОСОБА_1 взяв запакований новий мундштук, самостійно його відрив та намагався з ним сховатися, але надав його поліцейському для під`єднання до газоаналізатору та пройшов огляд, за наслідками якого встановлено знаходження ОСОБА_1 у стані сп`яніння з показником о 1,61 проміле (а.с.1, 5).

З показниками огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 категорично не погодився та на пропозиції пройти огляд у лікарні, починаючи з 4 годині 25 хвилині до 4 години 29 хвилині відповідав, що «не хоче», потім о 4 годині 30 хвилині сказав, що «поїде з товаришами», але на відмову поліцейського везти ще і товаришів, та роз`яснення про обов`язок пройти огляд у лікарні при незгоді з результатами огляду на місці зупинки, починаючи з 4 годині 30 хвилини і до 4 години 33 хвилини , декілька разів відповів «ні». Тому о 4 годині 33 хвилині 33 секунді ОСОБА_1 поліцейським роз`яснені наслідки такої відмови та складення протоколу про адміністративне правопорушення. Внаслідок чого початок складення протоколу про адміністративне правопорушення вказано 15 лютого 2023 року о 4 годині 35 хвилині (а.с.1-5).

В той же час, при розгляді справи у суді першої інстанції, та у змісті апеляційної скарги захисник зазначав про невідповідність часу визначення події, як 3 година 52 хвилина, а складення протоколу, як 4 година 35 хвилина, з посиланням на час початку розмови поліцейських з ОСОБА_1 , а не з часу висунення йому вимоги пройти огляд та ознайомлення з протоколом, а також раптово виниклим у ОСОБА_1 бажанням все ж таки пройти огляд у лікарні. Наведені доводи захисника та ОСОБА_1 правильно оцінені суддею першої інстанції та не взяті до уваги, так як при викладенні об`єктивної сторони правопорушення визначається час початку самої події, тобто керування водієм транспортним засобом з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, а не час початку процедури висування поліцейськими вимоги та відмови водія від його проходження або проведення огляду. Щодо моменту того, як ОСОБА_1 передумав «не їхати до лікарні» та висловив бажання таки пройти огляд у медичному закладі, то така поведінка не може бути розцінена як дотримання водієм порядку проходження огляду, з врахуванням того, що йому протягом тривалого часу поліцейськими висувалася вимога щодо необхідності його проходження, роз`яснялися наслідки такої відмови, зокрема складання протоколу про адміністративну відповідальність, на що ОСОБА_1 декілька разів надана чітка відповідь про відмову від подальшого проходження огляду у медичному закладі. За наслідками отримання поліцейськими о «4.33.33 годині» відмови водія, уповноважені особи о «4.35 годині» почали складати відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративну відповідальність, і тому час закінчення складання протоколу та ознайомлення з ним водія, а також наданням ним письмових пояснень за наслідками ознайомлення з цим протоколом не мають правового значення для кваліфікації його дій (а.с.3, 5).

Твердження захисника про сумніви щодо результату огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, у зв`язку з кількісним проходженням ОСОБА_1 спроб огляду, не обґрунтовано доказами, а лише свідчить про глузливу поведінку особи з ознаками алкогольного сп`яніння, щодо якої у поліцейських виникли ґрунтовні підозри у знаходженні в такому стані, та яка намагається у будь-який спосіб обійти належне проходження огляду на стан сп`яніння. Тому в даній справі при огляді ОСОБА_1 отримано лише один позитивний результат, з яким він не погодився, але не спростовував його в порядку проходження медичного огляду у медичному закладі.

Не є слушними доводи адвоката щодо порушення прав ОСОБА_1 на отримання правової допомоги при проходженні огляду на стан сп`яніння, так як при першому бажанні викликати адвоката, що зафіксовано на відеозапису о 4 годині 03 хвилині, ОСОБА_1 чомусь звернувся до поліцейського «дайте мені телефон, я викличу адвоката», а о «4 годині 06 хвилині» на вислови водія «я буду визивати адвоката» отримав відповідь поліцейського «будь ласка, викликайте», після чого ОСОБА_1 мав декілька телефонних розмов, мабуть за своїм телефоном, як і його товариші, але у зв`язку з чим не прибув адвокат у комендантську годину нікому не пояснив. Разом з тим ОСОБА_1 отримав належну правову допомогу при розгляду справи про адміністративне правопорушення по суті, внаслідок чого порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддею суду першої інстанції, не встановлено.

Крім наведеного, не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, захисник вказував ще і на відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю відеозапису безпосереднього керування ним транспортним засобом.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пунктом 1.10 розділу І ПДР України визначається, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка

За відеозаписом, який узгоджується з письмовими доказами, що є у справі, підтверджено, що до ОСОБА_1 , починаючи з 3 години 53 хвилини поліцейські звертаються, як до водія транспортного засобу «Wolkswagen Jetta», і останнім жодних заперечень з цього приводу не висловлено, та не вказано на будь-яку іншу особу, як водія транспортного засобу, що зупинився на заправці, лише зазначається «покажіть відео, де я ганяв». Тому не відчуваючи можливість застосування негативних санкцій, о 4 годині 02 хвилині на питання поліцейського, який прибув для «початку процедури огляду», «хто водій», ОСОБА_1 відповідає «я», на що поліцейський прохає його підійти до нього та задає питання, яким транспортним засобом керував водій, ОСОБА_1 відповідає «синим», марки «Фольксваген», а які номери, відповів «не пам`ятаю». Ніхто інший, із осіб, які знаходилися на заправці не відповів чи заперечив, що він є водієм транспортного засобу. При пред`явленні документів, як водієм, такі дії вчиняє ОСОБА_1 , а його товариші ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пред`являють лише посвідчення особи в додатку «Дія». Після чого дізнавшись, що від водія вимагають пройти огляд на стан сп`яніння, водій ОСОБА_1 вимагає запис його руху на автомобілі, на що йому пояснюють, що запис ведеться безперервно нагрудною камерою поліцейського, та починає заперечувати, що він є водієм транспортного засобу, при цьому, не вказує на будь-яку іншу особу, яка могла керувати автомобілем, який належить його дівчині (а.с.5).

Зазначення адвоката про відсутність факту фіксації заїзду автомобіля на заправку вночі 15 лютого 2023 року не вказує на порушення процедури фіксації поліцейськими події правопорушення, яка відбулася в період оголошеного воєнного стану в країні, та у місті Миколаєві, яке входило до зони бойових дій, та під час встановлення комендантської години, за наявності заборони на використання відеореєстраторів.

Так пунктами 5, 6, 7 частини 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статті 1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально процесуального кодексів України щодо забезпечення протидії несанкціонованому поширенню інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україні, рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану», розпорядженнями голови Миколаївської обласної військової адміністрації у місті Миколаєві на період 2022-2023 р.р. встановлено особливий режим світломаскування, особливий режим в`їзду та виїзду, руху транспортних засобів, перевірка документів, огляд транспортних засобів, заборона фото- та відеозйомки доріг загального користування, об`єктів загального призначення, об`єктів інфраструктури, блокпостів, укріплень, розташування, зосередження чи переміщення військових частин (підрозділів) сил оборони.

Тому, враховуючи наведене та законодавчо визначені заборони, які діють на період воєнного стану, слід дійти висновку, що поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована за допомогою відеозйомки у ніч події, свідчить про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та під час комендантської години зупинився на заправці. При зверненні до нього поліцейських, як до водія транспортного засобу, починаючи з 3 години 53 хвилини і до 4 години 02 хвилини, ОСОБА_1 заперечень щодо наявності іншого водія не висловлював ні усно, ні письмово у протоколі, у якому міг би вказати на іншу особу, як водія, що передусім би доводило правдивість його слів, поводив себе, як водій, а тому виконував вимоги поліцейських та надав згоду на проходження огляду на стан сп`яніння.

Не спростовано цей факт і під час допиту товаришів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не змогли пояснити чому на запитання поліцейського «хто водій», ОСОБА_2 , який нібито керував автомобілем, не відповів та не підійшов до поліцейського, як водій, а також не пред`явив водійське посвідчення на противагу посвідченню особи. Навпаки, свідки підтвердили, що автомобіль заїхав на заправку, а ОСОБА_2 зазначив, що за ними відразу, десь через 1 хвилину, під`їхала патрульна машина.

Крім того з відеозапису вбачається, що коли поліцейські підходять до автомобіля «Wolkswagen Jetta», з його лівого боку біля дверцят, де знаходиться місце водія, стоїть ОСОБА_1 . В цей же час його товариші ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з правого боку машини, де знаходяться пасажирські місця, намагаються її обійти попереду та піти з місця події. Після чого, коли ОСОБА_1 починає розмовляти з поліцейськими, достає із машини речі, відчиняє багажне відділення, показує документи водія та реєстраційні на автомобіль, його товариші повертаються та на вимогу пред`явити документи, показують документи в додатку «Дія», якими є посвідчення особи, а не водійським посвідченням.

Тому, враховуючи принцип «заборони суперечливої поведінки», який вимагає від особи діяти добросовісно, суддя першої інстанції, на переконання апеляційного суду, правильно врахував, що ОСОБА_1 до вимоги на проходження огляду та можливості бути притягнутим до адміністративної відповідальності поводив себе добросовісно, як водій транспортного засобу, але після усвідомлення, що йому висунута підозра стосовно знаходженням у стані сп`яніння, та необхідності пройти огляд на стан сп`яніння, став спочатку вимагати надати йому доказ на підтвердження керування, потім заперечував саме керування ним транспортним засобом, та з огляду на комендантську годину та знаходження двох його товаришів поряд з ним, жодного разу не вказав на будь-кого з них, як водія автомобіля, а останніми такі обставини на місце події не підтверджені, ні усно, ні за допомогою будь-яких дій.

Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозапису, здійсненому працівниками поліції на спеціальний технічний засіб, чек-тесті, акту огляду та направленні на огляд.

З урахуванням наведеного, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновки судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника на самостійний збір судом доказів у справі не має під собою жодного обґрунтування, на противагу діям захисника, який надав нові докази.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Костоусова Д. Б. залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 14 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова