ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1302/23Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 33/817/604/23 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріалами справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою об`єднано в одне провадження адміністративні матеріали №595/1302/23, № 595/1303/23 та присвоїно об`єднаній справі №595/1302/23. Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням прав керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Згідно постанови, 06 липня 2023 року приблизно о 01 год. 14 хв. ОСОБА_1 в м.Бучач по вул.Шехевича,10, керував автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, порушення координації рухів, на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Також, 06 липня 2023 року приблизно о 03 год. 23 хв. ОСОБА_1 в м.Бучач по вул.Грушевського,27, керував автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, порушення координації рухів, на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2023 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

адміністративне правопорушення вчинив у стані крайньої необхідності, так як вимушений був їхати відкрити укриття, оскільки почалася повітряна тривога;

на освідчення у медичний заклад ОСОБА_1 не поїхав через те, що випивши з необережності пива, вважав що воно алкогольне;

працівник поліції дозволив ОСОБА_1 керувати транспортним засобом після закінчення тривоги;

складання протоколу відбулось за ініціативою працівників поліції, з метою підбурити особу вчинити неправомірні дії;

притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, було спровоковано працівниками поліції, що виразилося у підбурюванні ОСОБА_1 до вчинення адмінправопорушення, а тому їхні дії є протиправними;

зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №242726 від 06 липня 2023 року адреси Грушевського, 27 м. Бучач не існує.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Дзюби О.Б., який просив розглядати апеляційну скаргу у відсутності ОСОБА_1 та задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про вчинення адміністративного правопорушення ДПР18 № 497204 від 06 липня 2023 року; протоколі про вчинення адміністративного правопорушення БД № 242726 від 06 липня 2023 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксовано виявлені поліцейським ознаки сп`яніння і відмову ОСОБА_1 проходити огляд; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння у КНП «Бучацька міська лікарня», де вказано про відмову ОСОБА_1 від такого огляду.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних даних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в оскарженій постанові по цій справі не вбачається.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про те, що складання протоколу відбулось за ініціативою працівників поліції, з метою підбурити особу вчинити неправомірні дії, а також те, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, було спровоковано працівниками поліції, оскільки стверджуючи в апеляційній скарзі, що дії працівників поліції були незаконними апелянт не наводить жодних відомостей про оскарження таких дій поліції в порядку, передбаченому КАС України, або до правоохоронних органів вищого рівня. Крім того, з наявних у матеріалах цієї справи відеозаписів нагрудних камер працівників поліції не вбачається з боку працівників поліції підбурювання до вчинення ОСОБА_1 протиправних дій. Також, з цих відеозаписів видно, що зафіксовані ними події узгоджуються з даними протоколу.

Не відповідають дійсності твердження ОСОБА_1 про те, що працівник поліції дозволив йому керувати транспортним засобом після закінчення тривоги, так як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497204 від 06 липня 2023 року, який ОСОБА_1 підписано без зауважень, останнього було відсторонено від керування транспортними засобами. Також, із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що він від керування транспортним засобом відсторонений (файл 0000000__0005. MP4 з 03:00:30 год). Крім того, навіть у випадку незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення це не спростовує факту вчинення правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про закриття справи відносно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з вчиненням ним дій у стані крайньої необхідності, то вони є безпідставними.

Так, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема Правил дорожнього руху, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та зобов`язано на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищевикладене, коли ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, він тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Той факт, що ОСОБА_1 06 липня 2023 року їхав відкривати укриття, оскільки почалася повітряна тривога, в даному випадку не може вважатись крайньою необхідністю, оскільки в матеріалах справи відсутні і до апеляційної скарги не додані відомості про те, що ОСОБА_1 призначений відповідальним за відкриття укриття під час повітряних тривог.

Крім того, в апеляційній скарзі не наведено доказів того, що загроза, яку як стверджує ОСОБА_1 він намагався усунути шляхом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не могла бути усунута іншими засобами.

Також, доводи апелянта про те, що двічі відмовляючись пройти огляд на стан сп`яніння він таким чином усував небезпеку, яка загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, або установленому порядку управління, є безпідставними. Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено жодних обставин, які передбачені ст.18 КУпАП, а тому немає підстав для закриття провадження як про це просить апелянт.

Зважаючи на наведені обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, а тому зазначені у апеляційній скарзі обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, по завершенні повітряної тривоги, ОСОБА_1 повторно було зупинено на тому ж автомобілі і на запитання працівника поліції Чому ви їдете далі машиною? ОСОБА_1 відповів Їду на роботу залишити машину (файл 0000000__0005.MP4 з 03:28:38 год).

Доводи апеляційної скарги про те, що зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №242726 від 06 липня 2023 року адреси АДРЕСА_1 не існує не впливають на правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Крім того, неправильне зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення найменування вулиці або номера будинку при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в даному випадку не спростовує правильності висновків суду про доведеність факту відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом у м.Бучач «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2023 року, відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя