Справа № 461/5296/22 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 33/811/103/23 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 18 жовтня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України,

встановив:

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні митного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, призначено їй стягнення у виді 5863305 гривень штрафу та конфісковано в дохід держави товар, виявлений згідно протоколу про порушення митних правил №0946/20900/22 від 28.09.2022 року, а у разі неможливості конфіскації товару в порядку ч.2 ст.541 МК України стягнуто ОСОБА_1 , його вартість, що становить 5863305 гривень. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду 07.05.2022 року ОСОБА_1 переміщувалася через митний кордон України в пункті пропуску «Краковець» митного поста «Яворів» Львівської митниці у напрямку «виїзд з України», в якості пасажира транспортного засобу марка/модель «LEXUS RX350», VIN-код: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та до митного оформлення подала декларацію транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, якій присвоєно номер UA209030/2022/0113.

У декларації ОСОБА_1 зазначила про факт переміщення валютних цінностей у розмірі 190000 (сто дев`яносто тисяч) євро.

Для переміщення через митний кордон України валютних цінностей на суму 190000 євро ОСОБА_1 до митного оформлення, відповідно до вимог пункту 18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, надала довідку про зняття готівки з власного рахунку від 25.03.2022 № 03/17-493, видану АТ «Кредобанк» (79026, м.Львів, вул. Сахарова 78).

13.07.2022 року Львівська митниця направила на адресу АТ «Кредобанк» лист за вих. № 7.4-4/20-03/14/13474 щодо підтвердження/спростування факту видачі довідок про зняття готівки з рахунків, у тому числі і довідки від 25.03.2022 року № 03/17-493, яку громадянка ОСОБА_1 07.05.2022 року подала до митного контролю. АТ «Кредобанк», листом від 18.07.2022 № 52-1737бт/22, повідомило Львівську митницю про те, що не видавало довідку від 25.03.2022 № 03/17-493, на ім`я ОСОБА_1 .

Для з`ясування обставин переміщення 07.05.2022 року через митний кордон України товарів (валютних цінностей на суму 190 000 євро) Львівською митницею на адресу ОСОБА_1 направлені листи за вихідним № 7.4-4/20-01/10/15100 від 05.08.2022 та № 7.4-4/20-01/10/17395 від 08.09.2022 року. Однак ОСОБА_1 у Львівську митницю не прибула та не повідомила про причини свого неприбуття.

Товарами, відповідно до пункту 57 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно з частиною третьою статті 197 Митного кодексу України переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції". Частиною 1 статті 8 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10000 євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною 3 статті 8 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» визначено, що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті. Відповідно до пункту 5 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Фізичні особи-резиденти, відповідно до пункту 18 Положення про заходи захисті та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі митної території України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро.

Таким чином, 07.05.2022 року ОСОБА_1 перемістила через митний кордон України товари - валютні цінності на суму 190000 євро (сто дев`яносто тисяч євро), що згідно курсу НБУ станом на 07.05.2022 року становить 5863305,00 грн., з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підтримку своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що суд першої інстанції не повно та необ`єктивно розглянув матеріали справ, при цьому митним органом та судом першої інстанції не досліджено обставин видачі банківської довідки про зняття валютних цінностей з банківського рахунку та зазначає, що довідка АТ «Кредобанк» від 25.03.2022 року №03/17-493 видана відділенням АТ «Кредобанк» за адресою м.Київ вул..Велика Васильківська, 101, а відповідь митному органу надано АТ «Кредобанк» м.Львів вул..Сахарова, 78. Крім цього, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки меморіальному ордеру від 21.03.2022 року, яким підтверджується зняття готівки у відділенні, за адресою м.Київ, вул.Антоновича, 91/14. Також апелянт вказує, що вище вказану довідку отримала в законний спосіб, жодного умислу на порушення порядку переміщення валютних цінностей через державний кордон України не вчиняла.

А тому з огляду на зазначене, апелянт вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою.

Також ОСОБА_1 в апеляційній скарзі заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки вона не була повідомлена судом про час і місце розгляду справи, а тому вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

У судове засідання 10.03.2023 року на 10 год. 45 хв. захисник Худоба Г.М. не прибула. Водночас, 10.03.2023 року о 09 год. 23 хв. захисником Худобою Г.М. особисто до канцелярії апеляційного суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в судовому засіданні Франківського районного суду м.Львова, яке призначено на 10.03.2023 року о 12.00 год. Разом з тим, апеляційний суд вважає зазначене клопотання необґрунтованим, оскільки, на переконання апеляційного суду, захиснику Худобі Г.М. нічого не перешкоджало з`явитися в засідання апеляційного суду, яке було призначене на 10.45 год., та суди (апеляційний та районний) знаходяться в межах одного населеного пункту (м.Львів), і не складає труднощів добратись із одного суду до іншого громадським транспортом на протязі 15-20 хв..

Також слід зазначити, що захисник Худоба Г.М. вдруге не прибула до суду, а саме без поважних причин вперше не прибула у судове засідання 03.03.2023 року.

Таким чином, апеляційним судом неявка захисника Худоби Г.М. визнається не поважною, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду також не прибула, хоча була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчить телефонограма від 03.03.2023 року, а отже її неявка у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи по суті за її відсутності.

Заслухавши пояснення представника митного органу, який заперечив проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи №461/5296/22 та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Вважаю, доводи ОСОБА_1 щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення особи про час та місце розгляду справи, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити.

Щодо розгляду апеляційний вимог по суту, то слід вказати наступне.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наступними доказами: протоколом про порушення митних правил №0946/20900/22 від 28.09.2022 року, який складений уповноваженою посадовою особою митного органу (а.с.1-4); декларацією транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей від 07.05.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 вказала, що вивозить з України 190000 євро (а.с.5); довідкою АТ «КРЕДОБАНК» від 25.03.2022 року № 03/17-493 (виданої згідно напису на відтиску печатки відділенням у м.Київ, вул..В.Васильківська, 101), згідно якої ОСОБА_1 21.03.2022 року у відділенні у АДРЕСА_1 , ніби-то зняла зі свого рахунку 190000 євро (а.с.7); листом-відповіддю АТ «КРЕДОБАНК» від 18.07.2022 № 52-1737бт/22, згідно якого банк повідомив Львівську митницю про те, що не видавав довідку від 25.03.2022 № 03/17-493 на ім`я ОСОБА_1 (а.с.9), повторною відповіддю АТ «КРЕДОБАНК» №86-434бт/23 від 03.02.2023 року на запит Львівської митниці №7.4-4/20-03/14/2478 від 03.02.2023 року, в якому підтвердило раніше надану інформацію та додатково зазначило, що ОСОБА_1 не видавався меморіальний ордер від 21.03.2022 року про зняття з банківського рахунку готівкових валютних цінностей.

З огляду на викладене апеляційний суд не вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки зазначене спростовується вищевказаними дослідженими доказами, що містяться в матеріалах справи.

При цьому апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не досліджено обставин видачі банківської довідки про зняття валютних цінностей з банківського рахунку, а саме про те, що довідка АТ «Кредобанк» від 25.03.2022 року №03/17-493 видана відділенням АТ «Кредобанк» за адресою м.Київ вул.Велика Васильківська, 101, а відповідь митному органу надано АТ «Кредобанк» м.Львів вул.Сахарова, 78., - оскільки зазначене спростовується доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, у м.Львові знаходиться головний офіс АТ «Кредобанк», який володіє інформацією про усі факти списання коштів з рахунків платників (клієнтів банку) та внутрішньобанківський операцій, проведених його відокремленими підрозділами. Вказане підтверджується повторною відповіддю АТ «КРЕДОБАНК» №86-434бт/23 від 03.02.2023 року на запит Львівської митниці №7.4-4/20-03/14/2478 від 03.02.2023 року.

З викладеного апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 для переміщення через митний кордон України товарів (валютних цінностей понад дозволену норму) надала митному органу як підставу для переміщення товарів підроблені документи (банківську довідку про зняття валютних коштів), а отже вчинила порушення митних правил, що передбачене ч.1 ст.483 МК України.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував такий вид стягнення як штраф в розмірі 100 % від вартості вилученого товару та його конфіскацію в дохід держави.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 18 жовтня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволдення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.