Справа № 199/9798/23
ПОСТАНОВА

іменем України

20.11.2023 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2023 року приблизно о 11:45 годині ОСОБА_1 в районі е/о №360 по вул.Донецьке шосе у м.Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район) керуючи автомобілем «Ніссан» № НОМЕР_1 став учасником дорожньо-транспортної пригоди, але місце пригоди залишив та поліцію не повідомив.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 а ПДР України.

ОСОБА_1 до суду не зявився.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 враховую те, що останній був належним чином повідомлений шляхом направлення поштового та смс-повідомлення у судове засідання на 20.11.2023 року, на яке ОСОБА_1 у зазначений час та місце до суду не з`явився.

Вважаю, що ОСОБА_1 був судом належним чином повідомлений на 20.11.2023 року, оскільки письмові виклики без виконання на адресу суду за будь-яких підстав повернуті не були.

Крім того до суду не надходили заяви або клопотання ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи за його відсутності.

Суд вважає, такі дії ОСОБА_1 , як усталену практику щодо штучного затягування часу та створення умов для спливу часу для притягнення до адміністративної відповідальності, а також намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, вказані дії ОСОБА_1 , як особи, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення та яка підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, свідчать про обізнаність про розгляд справи та невжиття заходів для явки до суду, що може свідчити про усталену практику щодо штучного, свідомого затягування часу розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що ОСОБА_1 не бажає з`являтись у судові засідання, що слід вважати ухиленням від явки до суду та намагання уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, враховуючи розумні строки розгляду, а також те, що відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП його участь при розгляді справи не є обов`язковою, вважаю за можливе на підставі ч.1 ст.268 КУпАП розглядати справу у його відсутність.

Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконував процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч.1 ст.268 КУпАП.

ОСОБА_1 згідно копією своїх письмових пояснень свою провину не визнав та зазначив, що 17.10.2023 року він керував автомобілем «Ніссан» № НОМЕР_1 та рухався по вул. Донецьке шосе у другій смузі для руху і почав перестроюватись у першу смугу руху, щось відчув та зупинився. Після чого до нього підійшов чоловік, який звинуватив його, що він його «підрізав». Вийшовши зі свого автомобіля він ознак ДТП не побачив, пошкоджень на своєму автомобілі не виявив. В ході розмови, інший чоловік вимагав у нього грошові кошти за пошкоджений автомобіль, з чим ОСОБА_1 не погодився та вказав, що буде викликати поліцію. Далі, йому стало зле та він поїхав з місця події.

Не зважаючи на не визнання вини ОСОБА_1 , його вина доведена повністю та підтверджується наступними доказами:

- копією письмових пояснень потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_2 відповідно до яких він 17.10.2023 року о 11-45 керуючи автомобілем «Мазда» № НОМЕР_2 рухався по вул. Донецьке шосе зі сторони вул. Березинської у напрямку вул. Петрозаводської у другій смузі руху. Перед перехрестям з вул. Петрозаводською водій автомобіля «Ніссан» № НОМЕР_1 , який рухався у третій смузі руху (ліворуч від нього) різко перестроївся у другу смугу руху, перед ним. Виконуючи свій маневр, водій автомобіля «Ніссан» № НОМЕР_1 зачепив крило та бампер з лівого боку його автомобіля. Після зіткнення водій автомобіля «Ніссан» № НОМЕР_1 перестроївся у першу смугу руху та зупинився та в ході розмови пропонував вирішити питання за допомогою Європроколу, але згодом місце пригоди залишив;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №556033 від 28.10.2023 року, де вказані обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП;

- копією схеми місця ДТП від 20.11.2023 року де зафіксований механізм скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Так, відповідно до вказаної схеми вбачається, що автомобіль «Мазда» № НОМЕР_2 розташований у крайній правій смузі для руху на відстані 0,7 м від правого краю проїзної частини дороги. На автомобілі «Мазда» № НОМЕР_2 виявлені механічні пошкодження: вм`ятина з пошкодженням ЛФП лівого переднього крила, пошкодження ЛФП переднього бамперу з лівої сторони, що у свою чергу підтверджує пояснення потерпілого ОСОБА_2 та одночасно спростовує пояснення ОСОБА_1 ..

Згідно зі ст.251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

До пояснень правопорушника ОСОБА_1 суд відноситься критично, оскільки ці пояснення спростовуються об`єктивними доказами: копією письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 та схемою місця ДТП, оцінку котрим суд дав, а не визнання останнім своєї провини спосіб його захисту.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_3 винен в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, що виразилося в залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди.

Призначаючи вид покарання, враховую характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 свою провину не визнав, однак не спростував факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та не надав суду відомостей, про оскарження обставин адміністративного правопорушення та кваліфікацію його дій у скоєному не розкаявся, те, що в матеріалах справи відсутні відомості або заяви, щодо призначення особі покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, відсутні відомості про те, що він у минулому притягався до адміністративної відповідальності, в тому числі і за аналогічні правопорушення, негативних або тяжких наслідків для інших фізичних чи юридичних осіб не настало, тому вважаю за можливе обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов