Справа № 544/235/23
пров. № 3/544/83/2023
Номер рядка звіту 156
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Ощинської Ю.О.,

секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 адвоката Ступніка С.В. (дії на підставі ордеру серія ВІ № 1127777 від 06.02.2023),

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Ватутінським РУГУ МВС України в м. Києві 02.04.1996, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , видане ДАІ м. Київ 05.11.1994, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності: 10.06.2022 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 04.07.2022 за ч. 1 ст. 122 КУпАП,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и в:

До Пирятинського районного суду Полтавської області 30.01.2023 надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.01.2023 ОСОБА_1 24 січня 2023 року о 16 год. 45 хв. на 142 км автодороги Київ-Харків-Довжанський керував автомобілем «Subaru», державний номерний знак НОМЕР_4 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9-а Правил дорожнього руху, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав, пояснив, що він 10 років хворіє на цукровий діабет тому до спиртного відноситься негативно і не вживає його взагалі. Того дня його товариш, який займається волонтерством, попросив його відвезти передачу у м. Пирятин на автостанцію. Вони разом виїхали з м. Яготин, коли виїхали на вулиці було уже темно, за кермом автомобіля, належного ОСОБА_1 , був його товариш. Біля населеного пункту с. Вікторія Лубенського району вони обігнали автомобіль військових, і чи то його товариш не впевнено керував автомобілем, але після обгону їх автомобіль підрізав автомобіль військових. З даного автомобіля до них вийшло двоє чоловіків з автоматами. ОСОБА_1 почав з нами розмовляти. Останній недавно похоронив племінника, сина сестри, займається волонтерством, тому до військових людей він відноситься толерантно. Вони сказали йому, що він п`яний. Поки ОСОБА_1 розмовляв з військовими, його товариш, зупинивши попутку поїхав у м. Пирятин, бо його там чекали з передачею. Військові викликали працівників поліції. По приїзді працівники поліції склали на ОСОБА_1 протокол, хоча останній повідомив їх, що алкоголь не вживав, але протокол підписав, сказали, що далі він знає, що робить, щоб зранку приїхав до відділення поліції. ОСОБА_1 з ними не сперечався, оскільки на вулиці була ніч, і поряд були озброєні військові. Лісовому було запропоновано пройти освідування на визначення стану сп`яніння, продути алкотест, де він у них валявся, останній не знає, але працівники поліції повинні були його у присутності двох свідків, жалкує, що не поїхав проходити освідування у ЦРЛ. Військові сказали, що він створив аварійну обстановку, але навпаки, це вони підрізали автомобіль ОСОБА_1 . Додав, що п`яним за кермом він не їздить, оскільки алкоголь не вживає, у зв`язку зі станом здоров`я. Правила дорожнього руху не порушує, до адміністративної відповідальності не притягувався, може інколи перевищив швидкість. Ознаків перебування в стані алкогольного сп`яніння працівники поліції йому не називали. Єдине він мав почервоніле обличчя, оскільки сперечався з військовими.

Захисник правопорушника адвокат Ступнік С.В. у судовому засіданні зазначив, що виходячи з пояснень ОСОБА_1 , будь які дані, які б підтверджували факт керування останнім автомобілем відсутні. Посилання на створення ним якоїсь аварійної ситуації не підтвердилися, оскільки дане правопорушення охоплюється ознаками іншого правопорушення, про це у протоколі немає зовсім ніякої згадки. Щодо процедури освідування, теж є зауваження стосовно технологічних моментів, які повинні бути дотримані, а саме: повинен бути розпакований новий мундштук, обтулений прилад алкотеста, має бути впевненість у тому, що його ніхто перед цим не цим не слинив і горілкою не мазав. У разі якихось сумнівів повинен медвисновок освідування на кров, враховуючи супутні захворювання. Вважає вину ОСОБА_1 у скоєнні даного правопорушення недоведеною жодним чином, оскільки повинен бути відеодоказ керування особи транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що йому в той день потрібно було відвезти передачу на фронт військовим до м. Пирятин. По дорозі в напрямку м. Пирятин в районі Яготина у нього зламався автомобіль. Так, він попросив ОСОБА_1 допомогти йому добратися до м. Пирятин. Лісовий вказав, що він себе погано почуває, але з транспортом допоможе. ОСОБА_2 сів за кермо і вони попрямували. Не доїжджаючи до м. Пирятин кілометрів двадцять, їх обігнав автомобіль з військовими номерами та приторможуючи показав на зупинку. Свідок зупинився, військові почали пред`являти претензії, що він заважав руху транспорту. Він не став сперечатися бо потрібно було на час відвезти передачу і так як спізнювався зупинив попутку та поїхав. ОСОБА_1 сказав, щоб свідок їхав, він сам розбереться. ОСОБА_1 в той день не вживав алкогольні напої. За кермом був свідок.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААБ № 008096 від 24.01.2023, відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 , видане ДАІ м. Київ 05.11.1994.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами з огляду на наступне.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом.

Як встановлено судом під час дослідження матеріалів, достеменних відомостей про те, що останній керував транспортним засобом, або був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, висновок алкотеста Драгер від 24.01.2023, відповідно до показників якого вміст випарів алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_1 становив 1,78 %, диск з відеофіксацією правопорушення, однак при цьому, будь-яких доказів керування водієм транспортним засобом суду не надано, що також спростовується показами свідка. Крім того, у протоколі відсутня фіксація будь-яких ознак алкогольного сп`яніння.

З пояснень свідка ОСОБА_3 , наданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається що водій автомобіля SUBARY, державний номерний знак НОМЕР_4 , створив аварійну обстановку, проте, даний факт не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Переглянутий у ході розгляду справи відеозапис з патрульної відеокамери свідчить про те, що автомобіль SUBARY, державний номерний знак НОМЕР_4 , перебуває у нерухомому стані, не зафіксовано факт керування та перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, відтворюється тільки початок відеозапису, далі відео для перегляду не придатне.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, у судовому засіданні спростовано факт, що керував транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки як пояснив свідок ОСОБА_2 він керував останнім.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність працівниками поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема і в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:відсутність складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285, 287-290, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях подій та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю.О. Ощинська