Справа № 462/5381/22 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/811/378/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

за участю представника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності адвоката Галича П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою адвоката Галича Павла Орестовича на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 28 лютого 2023 року,

встановив :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 28.02. 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 , визнаний винним у тому, що він 26 вересня 2022 року о 19 год. 11 хв., в м. Львові на вул. Бандерівського (Левандівська), керував транспортним засобом Volvo XC90, д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснив ДТП з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

На дану постанову адвокат Галича П.О., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить: скасувати постанову, винести нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в його діях, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно нього закрити.

Апелянт покликається на те, що постанова є незаконною, винесена за формального підходу судді до розгляду справи, за очевидного упередженого ставлення суду щодо ОСОБА_1 , вважає, що судом зроблені висновки, які не узгоджуються з вимогами законодавства щодо критеріїв належності та допустимості доказів, висновки суду побудовані на припущеннях, не дотримано вимог доведення винуватості справи « поза розумним сумнівом» та свідчить про порушення законодавства судом при оцінці доказів.

Зазначає, що протокол не відображає дійсні обставини, а ті, які зазначені в протоколі є надуманими поліцейськими. Вважає, що відсутня одна із ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме ознаки керування транспортним засобом особою. З наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 в розмові з поліцейським постійно категорично заперечував факт керування транспортним засобом. Дану обставину підтвердила свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні та додатково пояснила суду, що саме вона їхала за кермом автомобіля 26.09.2022 року. Повідомила суду, що в її присутності, присутності свідків, поліцейськими не пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Вказує, що в матеріалах справи відсутні відповідні відеозаписи, які б доводили факт керування особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не був водієм в розумінні ПДР, то на нього обов`язок, визначений п. 2.5 ПДР не розповсюджувався, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що поліцейські порушили порядок процедури направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, в протоколі серія ДПР № 191856 від 26.09.2022 року відсутній акт огляду, також в матеріалах відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 .. Звертає увагу, що на момент, коли поліцейський в присутності двох свідків пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, у поліцейського не було спеціального технічного засобу Драгер.

Звертає увагу суду, що в протоколі не конкретизоване місце вчинення адміністративного правопорушення, не зрозуміло яким чином поліцейський встановив час вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено, які дії ОСОБА_1 свідчать про його ухилення від огляду, вказано що до протоколу додано акт огляду, однак в матеріалах справи останній відсутній. Особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності під час складання не було роз`яснено його права та обов`язки, не було вручено копію протоколу.

Апелянт покликається, що протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 191867, складений 26.09.2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376. Однак даний протокол не був предметом розгляду у суді першої інстанції, тому апеляційний розгляд справи стосується лише адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Галича П.О. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 191856 від 26.09.2022, з якого вбачається, що 26.09.2022 о 21:00 год в м. Львові на вул. Бандерівського (Левандівська), керував транспортним засобом Volvo XC90, д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснив ДТП з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків( а.с. 1);

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 191857 від 26.09.2022, з якого вбачається, що 26.09.2023 о 21:25 год. в м. Львові на вул. Бандерівського (Левандівська), керував транспортним засобом Volvo XC90, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з т.з. Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований позаду. Однак даний протокол не був предметом розгляду у суді першої інстанції, тому апеляційний розгляд справи стосується лише адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ( а.с. 3);

відеозаписом з місця події, який міститься на компакт-диску, де зафіксована відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с. 4);

письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 5-8).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що докази, які містяться у справі не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 191856 від 26.09.2022, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника. Факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказують що ОСОБА_1 сам особисто перебував за кермом транспортного засобу.

Твердження апеляційної скарги адвоката про те що, поліцейськими не пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, апеляційний суд визнає безпідставними, з огляду на таке.

З оглянутого відеозапису вбачається, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в присутності двох свідків, однак він на це жодним чином не відреагував та просто зачинився в автомобілі. На стук поліцейського в вікно транспортного засобу також не реагував. На відео, вбачається наявність свідків під час ігнорування водієм ОСОБА_1 питання щодо проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а також дана відмова підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зазначили, що в їх присутності водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі ( а.с. 7,8).

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, його відмова від огляду на стан сп`яніння беззаперечно вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Галича Павла Орестовича залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 28 лютого 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА