Справа №487/1619/23
Провадження № 33/812/172/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову, яку ухвалив Заводський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Лагоди А.А. у приміщенні цього ж суду 05 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№327879 від 08жовтня 2022 року, який був направлений на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва, водій ОСОБА_1 08 жовтня 2022 року о 22 год 10 хв.в м. Миколаєві по вул. Кузнецькій, 176, керував т/з BMW 3201, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Водій у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або у найближчому медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення заперечував, оскільки того дня він не вживав алкоголю, не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, крім того самі матеріали складені працівниками правоохоронного органу з численним порушенням та не можуть бути прийнятими як належні докази. Тому просив суд закрити провадження по справі за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягненню у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі - закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівники поліції ввели ОСОБА_1 в оману, зазначивши що він має право відмовитись від проходження огляду.

При зупинці автомобілю ОСОБА_1 запропонували пройти огляд у лікарні саме на наркотичне сп`яніння, на що той погодився. Проте підстав для такого огляду не було. Працівники поліції не назвали ОСОБА_1 ознаки сп`яніння.

Дорогою до медзакладу працівники поліції запитали ОСОБА_1 , що може не треба перевіряти на наркотичне сп`яніння, а треба перевірити його на алкогольне сп`яніння. На що ОСОБА_1 погодився та зазначив, що після зупинки транспортного засобу щось випив, не уточнюючи що. Чому так сказав, пояснити не може.

За такого ОСОБА_1 зазначає, що його фактично вмовили пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер, на що він погодився. Після цього працівники поліції зупинили автомобіль, почали чекати алкотестер, при цьому відеозйомка велась таким чином, що на відео видно статичні види, салон автомобілю або поліцейських, тобто увага кадру час від часу відводилась від ОСОБА_1 . І тоді працівники поліції, як зазначає ОСОБА_1 , усіляко намагалися відмовити його від проходження огляду, погрожували відібрати транспортний засіб на потреби Збройних Сил України.

Також працівники поліції зазначали, що якщо ОСОБА_1 відмовиться проходити огляд на стан сп`яніння, вони йому дозволять їхати далі без свідоцтва про державну реєстрацію автомобілю та водійського посвідчення.

Крім того скаржник вказує, що він не відмовлявся проходити огляд у встановленому законом порядку, а відмовився від огляду тільки на місці зупинки транспортного засобу, іншого передбаченого законом огляду йому працівник поліції не пропонував. Тому в такому разі це не є складом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

До того ж підстав для огляду на стан сп`яніння, як вважає ОСОБА_1 , не було, тому як він поводив себе адекватно, чітко відповідав на питання працівників поліції, висловлював свої заперечення, що підтверджується відеоаписом подій того дня.

Також працівниками поліції не було роз`яснено та забезпечено ОСОБА_1 його право на допомогу адвоката, що є порушенням його право на правовий захист.

При ухваленні постанови суд першої інстанції порушив ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику ЄСПЛ та ст.62 Конституції України, оскільки не можна вважати, що винуватість ОСОБА_1 доведено поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Апеляційний суд вважає, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки докази, зібрані працівниками поліції та надані суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вимогам закону не відповідають.

Приписами пункту 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В силу вимог ч. 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно ч. 1 ст.130КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржена постанова судді не відповідає наведеним положенням закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2023 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП (відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння)

До такого висновку суд, як зазначено в постанові, дійшов на підставі досліджених ним під час розгляду справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№327879 від 08 жовтня 2022 року, а також доданими до нього відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, направленням на огляд водія.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Так, відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку також передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (пункт 5 Порядку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункти 7, 8 Порядку).

Інструкція №1452 також передбачає проведення огляду на стан сп`яніння - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, огляд водія проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

І лише у разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі його незгоди з результатами такого огляду та відмови після цього від проведення огляду в закладі охорони здоров`я є підстави для складання поліцейським щодо цієї особи протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме про відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, у справі, яка переглядається визначений вказаними нормами права порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було порушено працівниками поліції.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№327879 від 08 жовтня 2022 року, водій ОСОБА_1 08 жовтня 2022 року о 22 год 10 хв.в м. Миколаєві по вул. Кузнецькій, 176, керував транспортним засобом BMW 3201, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Водій у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або у найближчому медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вказаний протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Натомість зміст цього протоколу не підтверджується іншими наявними у справі доказами.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм ст. 130 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 статті 266 КУпАП визначено під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№327879 від 08 жовтня 2022 року застосувалась фіксація правопорушення за допомогою нагрудних камер поліцейських, про що зазначено в цьому протоколі. Свідки під час фіксації правопорушення не залучались.

Так, органом поліції до суду разом із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ№327879 від 08 жовтня 2022 року надано диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

З відеозаписів вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль марки BMW 3201, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився.

Згодом, в транспортному засобі працівників поліції на питання поліцейського, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, той відповів: «Тільки що випив; я вживав» (час запису 22:03:39;22:03:53).

Із дослідженого відеозапису фіксування правопорушення вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager» (час запису 22:04:12), на що він спочатку погодився (час запису 22:04:52), проте потім відмовився (час запису 22:13:47; 22:14:07).

Слід зазначити, що відповідальність за ч.1 ст. 130 КУПАП настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку та процедури проведення огляду.

Тобто, вказана норма являється бланкетною, яка відсилає до інших нормативних актів. В даному випадку відсилає до нормативних актів, якими встановлюються порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд не звернув увагу на недотримання працівниками поліції зазначених вимог закону, Порядку та Інструкції щодо порядку огляду водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Між тим, як вбачається із відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, в порушення вказаних вимог закону, працівники поліції після того, як ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального приладу на місці зупинки транспортного засобу, не запропоновали йому пройти такий огляд у медичному закладі.

Більш того, на такі обставини звернув увагу під час оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 .

Як вбачається з відеозаписів, доданих поліцейським до Протоколу, ОСОБА_1 до закінчення складання протоколу поліцейським, звернувся до останнього із запитанням «Протокол составляете?» (час запису 22:19:46). Після стверджувальної відповіді ОСОБА_1 уточнює: «В больницу едем?» (час запису 22:19:47). На що працівники відпадають, що він вже відмовився. На що ОСОБА_1 заперечує: «Я ж отказался от Драгера, не от больницы» (час запису 22:19:47). Незважаючи на такі зауваження поліцейський закінчив складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№327879 від 08 жовтня 2022 року свідки також не залучалися під час пропонування ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмови його від цього.

Наявність в матеріалах адміністративної справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння до НОПЦЗ не є підтвердженням дотримання поліцейським порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, тому що відеозаписом з нагрудних камер поліцейських не підтверджується, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я у зв`язку з його відмовою від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.

За такого, саме по собі наявне в матеріалах справи направлення до закладу охорони здоров`я за відсутності на відеозапису пропозиції працівників поліції водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не є належним та допустимим доказом виконання працівниками поліції вимог щодо направлення водія до медичного закладу.

Проаналізувавши зазначені обставини та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що працівники поліції порушили процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано після його відмови від проведення цього огляду поліцейським пройти у медичномй закладі огляд на стан сп`яніння та що він відмовився пройти такий огляд.

Відповідно до частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За такого при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№327879 від 08 жовтня 2022 року було порушено імперативні вимоги статті 266 КУпАП щодо проведенні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а тому такий огляд (відмова від нього) водія ОСОБА_1 є недійсним.

Не спростовує такий висновок і підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№327879 та відсутність заперечень, викладених у протоколі обставин, оскільки за змістом статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається про вже вчинене правопорушення. Тобто його складанню мав передувати, відповідно до фактичних обставин справи, яка переглядається, огляд водія з метою встановлення стану сп`яніння (відмова від огляду), проведені у встановленому законом порядку, тоді як докази проведення такого огляду з дотриманням обов`язкових вказівок статті 266 КУпАП не надані.

Тому протокол про адміністративне правопорушення, складений 08 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам закону і не може бути підставою для притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 статті 130 КУпАП.

За такого та з огляду на положення статті 62 Конституції України суд першої інстанції помилково дійшов висновку про доведеність у діях

ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки в суді таке не доведено належними та допустимим доказами.

Зокрема, висновок суду першої інстанції про те, що відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції підтверджується, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки та в медичному закладі, однак він відмовився, суперечить наявним у справі доказам, а саме змісту відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Тому постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 05 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ№327879 від 08 жовтня 2022 року, скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна