Справа № 727/164/23
Провадження № 3/727/211/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, голови управління УЗББ, за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 386654 від 31.12.2022 року ОСОБА_1 31.12.2022 року, о 22 годині 31 хвилині, по проспекту Незалежності, 127 Б, в м. Чернівці, керував транспортним засобом марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп?яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп?яніння проводився у встановленому законом порядку: у медичному закладі, у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 21 від 31.12.2022 року. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення повністю не визнав, пояснивши при цьому, що працівники поліції безпідставно зупинили його транспортний засіб, оскільки будь-яких правил дорожнього руху він не порушував. На вимогу працівників поліції в медичному закладі він пройшов огляд на стан сп?яніння, з результатом якого не погодився через недотримання умов тестування та неможливості визначення чи був результат позитивним або негативним. Наркотичних речовин він не вживає.

Адвокат Смотрицький А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у судовому засіданні просив закрити провадження по справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки працівники поліції не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням. Крім того, ними не було складено акт огляду на стан сп`яніння, що передбачено відповідною Інструкцією. Озвучені поліцейським ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп?яніння є надуманими, в долученому до матеріалів справи направленні на проходження ОСОБА_1 медичного огляду в Чернівецькому ОНД вони не зазначені, а наявність у нього тих ознак, які у ньому вказані, спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Також, на думку адвоката, висновок лікаря ЧОНД № 21 від 31.12.2022 року містить неправдиві відомості щодо часу його складання, в ньому зазначено, що амфетамін є наркотичною речовиною, проте, відповідно до постанови КМУ, амфетамін (хімічна назва (±)-a-метилфенетиламін) є психотропною речовиною, отже відповідно до ст. 130 КУпАП нібито виявлений у ОСОБА_1 вид сп?яніння відповідає іншому сп?янінню, а не наркотичному. Також адвокат звернув увагу суду на те, що на долученому відеозаписі не зафіксовано результатів проведеного дослідження, а саме наявність чи відсутність смужок навпроти наркотичного засобу, який був виявлений у ОСОБА_1 , а тому неможливо встановити, чи було дотримано умов проведення тестування, які передбачені в інструкції з використання швидкого тесту, як і неможливо встановити, чи був такий результат насправді позитивним або негативним.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його адвоката, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП та п.п.1, 12 р.2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, вправі направити особу, яка керує транспортним засобом, для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лише у тому випадку, коли є достатні підстави вважати, що вказана особа перебуває у відповідному стані.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Як встановлено судом, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Наявна у справі постанова про накладення адміністративного стягнення серії EAP № 6353780 винесена за відсутність у водія ОСОБА_1 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто за порушення правил дорожнього руху, яке було виявлено вже після зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Таким чином, вказана постанова не може бути доказом правомірності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Отже, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що останній допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

До того ж інспектором у порушення вимог діючого законодавства України направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції не містить відомостей про серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно правопорушника; не було складено акт огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію.

Крім того, суд вважає слушними доводи захисту про ряд порушень, допущених при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння, що дає підстави вважати його результат недійсним.

Зокрема переглядом відеозапису, долученого до справи, встановлено, що поліцейським було названо ОСОБА_1 такі ознаки у нього наркотичного сп`яніння:звужені зіниці очей, які не реагують на світло та виражене тремтіння пальців рук. Проте, в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до Чернівецького ОНД від 31.12.2022 року зазначено, що у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки сп`яніня: поведінка, що не відповідає обстановці та підвищена жвавість, тобто зовсім інші.

Також, з цього відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не ознайомили із результатами проведеного швидкого тесту, а саме наявність чи відсутність смужок навпроти наркотичного засобу, який був у нього виявлений, не дивлячись на те, що водій із озвученим йому результатом категорично не погодився, а тому неможливо встановити, чи був результат насправді позитивним або негативним, що свідчить про сумнівність результату, зазначеного у висновку № 21 від 31.12.2022 року.

До того ж, оскільки ОСОБА_1 не погоджувався з результатами Тесту (дослідження біологічного матеріалу за допомогою тест-смужки) та категорично заперечував вживання ним наркотичних засобів, необхідно було провести лабораторне дослідження сечі останнього за допомогою більш досконалого методу (газова хроматографія, масс/спектрометрія), проте таке дослідження не було проведено.

За таких обставин суд вважає, що у даному конкретному випадку факт перебування ОСОБА_1 31.12.2022 року в стані наркотичного сп`яніння не може бути доведений на підставі висновку № 21 ЧОНД від 31.11.2022 року.

Одночасно слід також зазначити, що всупереч ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а тому ОСОБА_1 після складення протоколу відносно нього за ст.130 КУпАП міг без будь-яких перешкод продовжити реально керувати транспортним засобом.

Таким чином суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні, достовірні та допустимі докази, які б безумовно свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене в своїй сукупності дає підстави суду дійти висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, відтак, провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

Виходячи з зазначеного та керуючись ст.ст. 247, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.Є. Бойко