Справа № 289/33/23
Номер провадження 3/289/71/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2023 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надішли з відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані та РНОКПП в матеріалах справи відсутні, громадянина України, мешканця, АДРЕСА_1 , непрацюючого,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.12.2022 року, серії ДПР18 №198897, 24 грудня 2022 року, о 23 год. 53 хв., гр. ОСОБА_1 , по вулиці 9-го Січня в м. Радомишль, керував транспортним засобом ВАЗ LADA 21214, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, усунутий від керування шляхом передачі права керування тверезому водію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину свою не визнав та пояснив наступне. 24 грудня 2022 року, пізно ввечері він був на заправці із ОСОБА_2 , коли йому зателефонував його товариш ОСОБА_3 та попросив взяти в його гаражі, ключі від якого були наявні у ОСОБА_1 , автомобіль і забрати його з місця відпочинку, а саме в с. М. Рача, на що ОСОБА_1 погодився. Вони з ОСОБА_2 разом взяли машину ОСОБА_4 та поїхали за ним. Прибувши на місце побачили у ОСОБА_4 кров на обличчі і вирішили завезти його в лікарню. На шляху до лікарні їх зупинили працівники поліції, першим з автомобіля зі сторони водія вийшов ОСОБА_1 , який в дводверному автомобілі "Нива" перебував на сидінні позаду водія. Також пояснив, що поліція не з`ясувавши хто був за кермом, почали пропонувати йому пройти освідування за допомогою приладу "Драгер" на місці зупинки, або у медичному закладі, на що він відмовився, так як за кермом був не він, а ОСОБА_5 . Також ОСОБА_1 вказав, що він сидів в автомобілі на задньому сидінні, та посвідчення водія із собою не мав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ковбаса О.С. подав до суду клопотання про закриття провадження по справі, яке в судовому засіданні підтримав та просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки, він не керував транспортним засобом, про що неодноразово наголошував працівникам поліції. Крім того, жоден з працівників поліції не запитував у присутніх там чоловіків хто саме керував транспортним засобом. Вказує на те, що працівники поліції не представилися присутнім та не надали свої посвідчення для ознайомлення, не з`ясували хто саме керував транспортним засобом. Також зазначає що відеозапис, який міститься у матеріалах справи є неналежним доказом, так як відео в деяких моментах переривається та не має свого продовження. На відеозаписі та в матеріалах провадження відсутнє направлення ОСОБА_1 щодо проходження освідування в медичному закладі. Між тим, зазначає, що працівники поліції не встановлювали в ОСОБА_1 ознак сп`яніння та в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення від керування останнього, тому просить закрити зазначену справу на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що приблизно 24.12.2022 року він з ОСОБА_1 пили каву на заправці, коли останньому зателефонував їх товариш ОСОБА_3 і попросив взяти в його гаражі автомобіль, ключі від якого знав де знаходяться ОСОБА_1 , і забрати його з місця відпочинку в с. М. Рача, на що вони погодилися. Вони разом взяли автомобіль ОСОБА_4 , за кермо якого сів він, та поїхали за товаришем. Прибувши на місце побачили у ОСОБА_4 кров на обличчі і вирішили завезти його в лікарню. На шляху до лікарні їх зупинили працівники поліції, першим з автомобіля зі сторони водія вийшов ОСОБА_1 , який сидів на задньому сидінні і при зупинці ОСОБА_6 нахилився до ОСОБА_4 щоб подивитися як він себе почуває, а в цей час ОСОБА_7 відхиливши сидіння вийшов з автомобіля першим. В результаті працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол, при цьому не з`ясовували хто сидів за кермом та не пропонували їхати до лікарні, а також невідсторонювали ОСОБА_1 від керування автомобілем. Про те, що саме він керував автомобілем в момент його зупинки працівникам поліції він не повідомляв бо злякався.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 24.12.2022 року він відпочивав в с. Мала Рача. В подальшому зателефонував до ОСОБА_1 і попросив його взяти в гаражі його автомобіль та забрати його з місця відпочинку, на що ОСОБА_1 погодився. За кермом був ОСОБА_5 , а ОСОБА_1 сидів ззаду. Вказав, що на відпочинку він поранився і товариші вирішили його відвезти до лікарні. По дорозі до лікарні їх зупинили працівники поліції, першим з автомобіля зі сторони водія вийшов ОСОБА_1 , який сидів на задньому сидінні і при зупинці він відхиливши переднє сидіння, вийшов з автомобіля першим. В результаті працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол, при цьому не з`ясовували хто сидів за кермом, а також не пропонували їхати до лікарні, та не відсторонювали ОСОБА_1 від керування автомобілем. Про те, що автомобілем в момент його зупинки керував ОСОБА_6 він працівникам поліції не повідомляв бо погано себе почував.

Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України не визнав.

Однак, доводи ОСОБА_1 відносно того, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння суд оцінює критично, оскільки сприймає такі доводи як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та які спростовуються зібраними доказами по справі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника, його представника, свідків суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про вчинене адміністративне правопорушення серії ДПР18 №198897 від 25.12.2022 року згідно якого ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; відеозаписами поліцейських на диску від 24 та 25 грудня 2022 року, який наявний в матеріалах справи і про який зазначено в протоколі, як доказ та на якому зафіксовано факт зупинки вказаного транспортного засобу, а також однозначно видно, як саме ОСОБА_1 першим виходить з транспортного засобу зі сторони керма, тридверного автомобіля «Нива», що свідчить про те, що саме він був за кермом даного автомобіля; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №614732 від 25.12.2022 року, якою застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка останнім не оскаржувалася.

Доказів, що спростовували б винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у судовому засіданні не встановлено.

Суд не приймає, як належний доказ покази свідків, оскільки на відеозаписах вказані особи, які були безпосередніми очевидцями події, не повідомляли більше ніж протягом години працівників поліції хто саме з них перебував за кермом автомобіля. Тому суд оцінює покази зазначених свідків критично та сприймає такі доводи як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та які спростовуються іншими зібраними доказами по справі.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки і це потенційно може завдати серйозної шкоди, а тому він як водій добровільно погодився взяти на себе додаткові зобов`язання та обмеження щодо своїх прав, в тому числі виконувати вимогу про зупинку, підкорятися вимозі працівників поліції вийти з транспортного засобу та надати документи, що надають право керувати транспортним засобом, не керувати транспортним засобом в стані сп`яніння та виконувати вимоги працівників поліції у проходженні медичного огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, однак як засвідчують матеріали справи він ці вимоги свідомо ігнорував, а залишення працівниками поліції таких дій без реагування могло завдати серйозної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, а також, як видно з відеозаписів, поведінка яка не відповідала обстановці) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння.

Попри невизнання вини ОСОБА_1 , суд вважає, що викладені у протоколі обставини підтверджені, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими.

З довідки інспектора СРПП відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції І.Сьоміної вбачається, що ОСОБА_1 отримував та має посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень та їх суспільну небезпеку, особу правопорушника. З огляду на наведене, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягнення судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 34-35, 40-1, 130, 245, 251, 252, 268, 276, 277, 280, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення, у виді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл. / Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA0006001 "Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху"

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір).

Роз`яснити особі до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. В. Мельник