"20" листопада 2023 р. Справа № 363/6374/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріал, який надійшов з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №973179 від 19.10.2023 року 19.10.2023 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 в с. Козаровичі по вул. Берківська, поблизу будівлі сільської ради, висловлювався нецензурною лайкою в бік робітників сільської ради, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, а також висловлювався нецензурною лайкою до перехожих.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами, викладеними в протоколі не погодився, пояснив, що 19.10.2023 року він дійсно перебував в с. Козаровичі по вул. Берківська біля будівлі ради та фарбою на асфальті написав «сумєнкіну люди не вибирали». При цьому він не висловлювався нецензурною лайкою, не порушував громадський порядок, в результаті його дій блага жителів села не постраждали, його дії не мають ознак хуліганства, навпаки є корисними та необхідними для суспільства, його напис на асфальті це просвітництво, він виконував таким чином свій обов`язок не бути байдужим до негативних явищ та боротися з ними, його напис це захист прав та свобод людей, це свобода слова, він таким чином відстоював право людей на вибір та самоповагу, виражав свою позицію, при цьому діяв цивілізовано та демократично. Працівники поліції склали на нього цей протокол безпідставно та на замовлення.

Допитані судом свідки суду пояснили наступне:

Так, свідок ОСОБА_2 суду показала, що 19.10.2023 року близько 15 год. їй зателефонували та повідомили, що ОСОБА_1 щось пише на асфальті. Свідок приїхала до будівлі старостату та побачила там ОСОБА_1 , який фарбою написав: «сумєнкіну люди не вибирали». На той час вона виконувала обов`язки т.в.о. ОСОБА_1 пояснив їй, що пише правду, посилався на те, що вона ганьбить свою родину, при цьому не кричав на неї та не висловлювався в її бік нецензурною лайкою. Після чого вона викликала працівників поліції та більше нічого не знає.

Свідок ОСОБА_3 показав суду, що працює державним інспектором по охороні та використанні земель в Димерській селищній раді. Так, 19.10.2023 року близько 15 год. він був у будівлі по АДРЕСА_2 , побачив, що ОСОБА_1 щось пише фарбою на асфальті, а саме: «сумєнкіну люди не вибирали». Свідок вийшов до нього, попросив не писати, той погодився, при цьому жодного конфлікту між ними не було, ОСОБА_1 не кричав, не лаявся, громадський порядок не порушував.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що 19.10.2023 року о другій половині дня, вона перебувала на своєму робочому місці, а працює вона спеціалістом першої категорії Димерської селищної ради. Так, у вікно вона побачила, як ОСОБА_1 щось пише на асфальті фарбою. Разом з ОСОБА_3 вони вийшли на вулицю, ОСОБА_4 залишилася стояти на сходах, а ОСОБА_3 розмовляв з ОСОБА_1 . Свідок зазначила суду, що вона не чула нецензурних виловів з боку ОСОБА_1 на адресу будь-кого. Особисто до неї він теж не лаявся, а чому в її письмових поясненнях доданих до протоколу зазначене інше, вона пояснити не може.

Допитаний судом ОСОБА_5 показав суду, що працює поліцейським офіцером громади Димерської ТГ. 19.10.2023 року йому зателефонував ОСОБА_6 з проханням під`їхати до будівлі по АДРЕСА_2 , посилався на те, що біля будинку хтось пише нецензурні слова на асфальті та висловлюється нецензурною лайкою. ОСОБА_5 під`їхав, поспілкувався з ОСОБА_1 , останній при ньому не висловлювався лайкою та не писав на асфальті нецензурні слова. Інші поліцейські допитали осіб, пояснення яких додані до протоколу, на підставі яких і було складено протокол за ст. 173 КУпАП.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, поліцейського офіцера та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Відповідно до ст. 1 КУпАП України, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України». Так, у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Конституції України.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною 17.07.1997 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року за N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 173 КУпАП - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 19.10.2023 року серії ВАБ №973179, в провину ОСОБА_1 ставиться те, що він 19.10.2023 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 в с. Козаровичі по вул. Берківська, поблизу будівлі сільської ради, висловлювався нецензурною лайкою в бік робітників сільської ради, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, а також висловлювався нецензурною лайкою до перехожих.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами, викладеними в протоколі не погодився, заперечував взагалі факт висловлювання 19.10.2023 року нецензурною лайкою, посилався на те, що не порушував громадський порядок, лише писав фарбою на асфальті.

Допитані судом свідки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 теж не підтвердили в суді того, що ОСОБА_1 19.10.2023 року близько 15 год. висловлювався на адресу будь-кого нецензурною лайкою та порушував громадський порядок.

Свідок ОСОБА_4 в суді повністю спростувала свої письмові пояснення, додані до протоколу, з яких вбачається, що 19.10.2023 року о 14 год. 33 хв. по вул. Берківська, 1, біля Козаровицького старостату, ОСОБА_1 написав на асфальті напис, свідок це побачила та вийшла зробити йому зауваження, на що отримала відповідь в нецензурній формі, після чого викликали поліцію. В суді ОСОБА_4 пояснила суду, що ОСОБА_1 не висловлювався нецензурною лайкою ні до неї, ні до кого іншого, чому інше написано в письмових поясненнях вона не знає.

Частина 2 ст. 251 КУпАП наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП органом поліції до матеріалів справи додано лише: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №973179 від 19.10.2023 року; рапорт ст. інспектора чергового Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Кухара О.М., щодо отримання останнім повідомлення про те, що 19.10.2023 року о 15 год. біля селищної ради невідомий чоловік пише нецензурні слова на стінах селищної ради (інформація, зазначена в рапорті спростовується показами допитаних судом свідків та фотографіями, наданими самим ОСОБА_1 на яких відображені написи на асфальті, зроблені останнім і які не містять нецензурних слів); поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких останні не зазначали, що ОСОБА_1 порушує громадський порядок, або висловлюється нецензурною лайкою, поясненнями ОСОБА_4 та копією паспорта ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту ст. 280 КУпАП слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, суд дійшов висновку, що по даній справі не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки факт дрібного хуліганства (нецензурної лайки в громадському місці, образливого чіпляння до громадян та інших дій, які б порушували громадський порядок та спокій громадян) 19.10.2023 року не знайшов свого підтвердження в ході судового засідання. Аналіз зібраних у справі доказів не підтверджує обставини, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно цієї особи.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі за №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі за №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку суд приходить до висновку, що в діях особи відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 40-1, 204-3 ч. 1, 245, 251, 252, 247, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Дьоміна