ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/2488/22 Номер провадження 33/814/657/23Головуючий у 1-й інстанції Троцька А.І. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданніматеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2022 року

у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.124 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 11 лютого 2022 року близько 08:25 год. в м.Харкові по вул.Бестужева, 24, керуючи транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara», н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.10.1 ПДР України, перед початком руху не переконався в безпечності маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Dacia Logan» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , прохав змінити постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2022 року, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини висновки щодо визнання його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що вина осіб, що притягаються до адміністративної відповідальності, не встановлюються у справах, у яких провадження закривається.

Разом з тим апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2022 року.

Клопотання обгрунтовував тим, що він не був присутнім під час слухання справи,

копію постанови він не отримував.

Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і він має бути поновленим.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова проголошена за відсутності ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять доказів отримання ним копії оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи судовою повісткою, крім того він повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", при цьому у судове засідання не з`явився та не повідомив причин неявки.

Суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак він не з`явився у судове засідання та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 . Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

У ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності.

Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідила усі обставини справи в їх сукупності.

Закриваючи провадження у справі , суддя виходила з того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на час надходження матеріалів справи до суду закінчився.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №300344 від 11 лютого 2022 року вбачається, що 11 лютого 2022 року близько 08:25 год. в м.Харкові по вул.Бестужева, 24, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara», н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.10.1 ПДР України, перед початком руху не переконався в безпечності маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Dacia Logan» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП підтверджується також схемою місця ДТП від 11 лютого 2022 року та письмовими поясненнями водіїв.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Встановлено, що дана ДТП сталася 11 лютого 2022 року.

Згідно розпорядження Верховного Суду №2/0/9-22 від 08.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Фрунзенського та Московського районних судів м.Харкова за Октябрським районним судом м.Полтави.

Відповідно до акту приймання передачі справ та документів від 30 черпня 2022 року Московський районний суд м. Харкова передав Октябрському районному суду м. Полтави вказану справу 20 вересня 2022 року.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбачених ст.38 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про те, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП

У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Верховний Суд України звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників; при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз; зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Закінчення строку накладення адміністративного стягнення на момент постановлення рішення не усуває необхідності всебічно дослідити матеріали адміністративної справи та вирішити питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують законних висновків судді суду першої інстанції.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль