Справа № 161/2702/23
Провадження № 3-зв/161/1/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 10 березня 2023 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., розглянувши заяву адвоката Кушнірчук Ю.П. про відвід судді Крупінської С.С. від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Крупінської С.С. перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

09.01.2023 року адвокат Кушнірчук Ю.П. звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області із заявою про відвід судді Крупінської С.С. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , через обставини, які викликають сумніви в неупередженості судді при розгляді вказаної справи про адміністративне правопорушення.

Заяву про відвід мотивує тим, що суддею було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та про допит свідка, що в даному випадку на думку заявника свідчить про упередженість судді Крупінської С.С. при розгляді справи про адміністративне правопорушення і є підставою для її відводу.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Так, Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід, а також не передбачає видалення судді до нарадчої кімнати для вирішення клопотання.

Тобто, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Як вбачається з матеріалів даної справи, заявлений відвід зводиться до незгоди захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з процесуальним рішенням судді Крупінської С.С. при здійсненні нею розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, така незгода не дає підстав стверджувати про упередженість судді Крупінської С.С. під час розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення та не може бути підставою для її відводу.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

У справі «Білуха проти України» (пункт 49 рішення від 09 листопада 2006 року) ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. За об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Зазначену позицію закріплено у рішенні Великої Палати Верховного суду у справі № 908/137/18 від 04.02.2020згідно якої вказано, що для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Водночас, суддя суду, що розглядає заяву про відвід, не є судом апеляційної інстанції, а тому не уповноважений давати оцінку законності або обґрунтованості рішенням або діям суду, що розглядає справу по суті. Незгода з такими діями або рішеннями може бути включена до апеляційної скарги на рішення суду, яким завершується судовий розгляд справи по суті. Суддя, що розглядає заяву про відвід, оцінює процесуальну поведінку судді лише з боку наявності або відсутності в ній проявів упередженості, тобто проявів нерівного ставлення до сторін.

Отже, посилання заявника на наявність підстав для відводу судді є необґрунтованим, у зв`язку з чим така заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 283, 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Кушнірчук Ю.П. про відвід судді Крупінської С.С. від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк