Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/82/23 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП суддя Домарєва Н.В.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В., розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Тарасенко Д.Ю. на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 січня 2023 року якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності:

1) 04.08.2022 р. за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП до покарання у виді штрафу в розмірі 3 655 грн.;

2) 11.11.2022 р. за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - визнано винним, провадження закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення;

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3 655 грн.

За постановою судді, відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії Т0940/45 від 16.01.2023 р., військовослужбовець за мобілізацією, старший солдат ОСОБА_2 , 16.01.2023 р. близько 15.30 був виявлений на території тимчасового розміщення підрозділу 4 взводу охорони 2 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 командиром 4 взводу охорони 2 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя); старшому солдату ОСОБА_1 запропоновано добровільно пройти медичне обстеження на предмет підтвердження чи спростування факту перебування у нетверезому стані в КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР, на що останній погодився. В лікарні, у присутності заступника командира 2 роти охорони 3 батальйону охорони з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_4 та командира 4 взводу охорони 2 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 старший солдат ОСОБА_2 відмовився добровільно пройти медичний огляд для встановлення чи спростування факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння в КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР, про що складено відповідний акт.

В апеляційній скарзі захисник Тарасенко Д.Ю. просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

На думку апелянта, на ґрунті особистих неприязнених відносин з керівництвом військової частини має місце штучне здійснення умов, які перешкоджають належному несенню ОСОБА_1 військової служби, в тому числі шляхом складання матеріалів про адміністративні правопорушення, які не відповідають дійсності. При цьому, ОСОБА_2 оскаржував в судовому порядку дії військової частини щодо позбавлення його премії та додаткової винагороди за серпень та листопад 2022 року, що ще більше погіршило його відносини з командуванням.

Зауважує, що 16.01.2023 р. між ОСОБА_1 та командуванням стався черговий конфлікт, за результатами якого було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо відмови ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вважає, що докази, зазначені місцевим судом на підтвердження вини ОСОБА_1 не відповідають вимогам законодавства, містять суперечливі дані та є належним і допустимим підтвердженням вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Наголошує на тому, що ОСОБА_2 жодних дій, які становлять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП не вчиняв, про складання щодо нього протоколу обізнаний не був, від проходження медичного огляду про встановлення чи спростування стану сп`яніння в КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР не відмовлявся.

Звертає увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, з тих підстав, що він не відповідає вимогам закону, оскільки у верхній частині протоколу зазначено, що цей протокол складений старшим лейтенантом ОСОБА_3 , проте в графі підпис особи, яка склала протокол зазначено дані ОСОБА_5 та міститься його підпис.

Вважає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є неналежними доказами, оскільки вони не були присутні під час ймовірного направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду та відмови ОСОБА_1 від такого огляду. При цьому, їх пояснення надруковані машинописним текстом і є абсолютно однаковими, що викликає сумнів в їх достовірності.

Більш того, згідно постанови Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 р. у справі № 560/751/17, письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні, де вони попереджаються про дачу завідомо неправдивих свідчень, є неналежними доказами.

Звертає увагу суду на те, що незважаючи на відмову ОСОБА_1 від огляду безпосередньо в лікарні, жоден з працівників лікарні не зазначений у протоколі, що свідчить про їх відсутність на час такої відмови.

Окрім наведеного, відзначає, що суддею місцевого суду порушено процесуальний порядок та права ОСОБА_1 щодо можливості своєчасно бути повідомленим про судовий розгляд, брати участь у судовому засіданні, заявляти клопотання та давати пояснення з приводу обставин справи.

В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке апелянт зазначила, що ОСОБА_2 не був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а розписку із повідомлення про призначення судового розгляду на 18.01.2023 р. отримав лише 17.01.2023 р., що позбавило його права брати участь у судовому розгляді. Про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_8 дізнався лише 10.02.2023 р., після отримання її копії. На наступний день після ознайомлення із матеріалами справи нею подано відповідну апеляційну скаргу.

З урахуванням заяви захисника Тарасенко Д.Ю. про розгляд справи у її відсутність та відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_9 відбувся за відсутності учасників справи. Згідно розписки, наявної в матеріалах справи, копію постанови для передачі правопорушнику отримав командир 4 взводу 2 роти 3 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_3 . Будь-яких даних про вручення вказаної копії постанови правопорушнику матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, оскільки ні ОСОБА_8 , ні його захисник не приймали участь у розгляді справи, а з оскаржуваною постановою ознайомилися лише 10.02.2023 р., строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин, а тому, вважаю за можливе - поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.

Протокол про адміністративне правопорушення - це процесуальний документ, з якого починається розгляд справи про вчинення фізичною особою адміністративного правопорушення, і кінцевим результатом якого є прийняття судом судового рішення від імені держави на підставі всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Аналогічні вимоги щодо складання протоколу містяться в Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МОУ від 23.10.2021 р. № 239.

З системного аналізу норм ст. ст. 254, 256 КУпАП слідує, що предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії Т0940 № 45, вбачається, що останній складений 16.01.2023 р. в АДРЕСА_2 командиром 4 взводу 2 роти 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_3 .

Втім, підписаний зазначений протокол невідомою особою - ОСОБА_5 , в той час як ОСОБА_3 зазначений свідком правопорушення і відмови ОСОБА_10 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та надання останнім пояснень.

Враховуючи визначальну роль протоколу, як доказу підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, з урахуванням наявних порушень, апеляційний суд позбавлений можливості всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП та прийняти рішення щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, в тому числі шляхом надання оцінки доказам, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності, в тому числі направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення до місцевого суду саме старшим лейтенантом ОСОБА_3 , та оцінюючи зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а викладені в постанові судді висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

За наведеного, апеляційна скарга захисника Тарасенко Д.Ю. підлягає задоволенню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у відповідності до ст. 247 КУпАП, - закриттю.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника Тарасенко Д.Ю. задовольнити.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 січня 2023 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - скасувати.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва