КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Ткача А.Г., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Ткача А.Г на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень 00 копійок на користь держави.

Відповідно до постанови судді 10 січня 2023 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив сімейний конфлікт з донькою ОСОБА_2 , в ході якої увірвався до квартири та погрожував розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, тобто, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

В апеляційній скарзі захисник Ткач А.Г., посилаючись на необґрунтованість та невмотивованість судового рішення, просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року та закрити провадження у зв`язку і відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, захисник, посилаючись на пояснення ОСОБА_1 в суді першої інстанції про обставини події, яка мала місце 10 січня 2023 року вказує, що ОСОБА_1 не погрожував своїй доньці, як це зазначено у постанові судді, оскільки суперечка виникла виключно між ним та коханцем його дружини ОСОБА_3 .

Зазначені ОСОБА_1 обставини підтверджуються пояснення свідків: ОСОБА_4 - матері потерпілої, та ОСОБА_5 , які зазначили, що конфлікт відбувся між ОСОБА_1 та співмешканцем ОСОБА_4 - ОСОБА_5 . При цьому, жоден свідок не зазначав, що ОСОБА_1 вчиняв будь-яке насильство до доньки.

Окрім того, в своїй заяві ОСОБА_2 - донька ОСОБА_1 також не зазначала відносно кого ОСОБА_1 вчинив насилля, а враховуючи всі інші долучені до справи докази, конфлікт відбувся між ОСОБА_1 та співмешканцем дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», співмешканець (коханець) дружини не є особою, на яку розповсюджується дія вказаного закону, проте у постанові судді не надано оцінки вказаній обставині та не наведено мотиви відхилення тверджень ОСОБА_1 про те, що конфлікт відбувся з співмешканцем його дружини, а не з донькою, якій він не погрожував.

Крім того, сторона захисту зазначає, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є правопорушенням із матеріальним складом, обов`язковою умовою якого є настання негативних наслідків, проте у протоколі працівниками поліції не зазначено, чи була або могла бути завдана шкода потерпілій.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також захисник звертає увагу на те, що донька ОСОБА_1 не була безпосередньо допитана в судовому засіданні, а тому її письмові пояснення, які суперечать іншим поясненням, слід визнати неналежним доказом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілої, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Дарницького районного суду від 23 лютого 2023 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №495868 від 10 січня 2023 року, письмовою заявою потерпілої ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 , та поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Так, із письмової заяви потерпілої ОСОБА_2 убачається, що вона просила притягнути до відповідальності її батька ОСОБА_1 , який 10 січня 2023 року близько 17 години 50 хвилин вчинив сімейний конфлікт, в ході якого увірвався в квартиру, де вона проживає з рідною матір`ю - ОСОБА_4 , застосував фізичне та моральне насилля, перебував в не нормальному психологічному стані, погрожував вбити/побити (а.с. 2).

Обставини, викладені у письмовій заяві потерпілої ОСОБА_2 підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з яких убачається, що 10 січня 2023 року приблизно о 18.00 годині до квартири за адресою АДРЕСА_4 , увірвався ОСОБА_1 , який почав кидатися в бійку з ОСОБА_5 , висловлювався нецензурною лайкою та погрожував розправою. Потім вийшла донька ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка була дуже налякана, намагалася заспокоїти батька, який лаявся та кидався у бійку, але він не відреагував, після чого вона змушена була викликати поліцію (а.с. 4, 5).

Таким чином, з письмової заяви потерпілої ОСОБА_2 та письмових пояснень її матері ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , убачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дійсно мав місце конфлікт, який намагалася зупинити ОСОБА_2 , по відношенню до якої ОСОБА_1 вчинив насильство психологічного характеру, отже доводи апеляційної скарги що суперечка виникла виключно між ОСОБА_1 та коханцем його дружини ОСОБА_5 , а своїй доньці він не погрожував, є безпідставними.

Посилання захисника на те, що співмешканець дружини ОСОБА_1 не є особою, на яку розповсюджується дія Закону "Про запобігання та протидію домашньому насильству" є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 14 ст. 1 вказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відтак, та обставина, що конфлікт відбувся між ОСОБА_1 та співмешканцем його дружини - ОСОБА_5 не може свідчити про те, що словесні образи, погрози, у тому числі, щодо третіх осіб, не могли бути чи не були причиною завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_1 по відношенню до його дочки ОСОБА_2 , яка намагалася припинити конфлікт між ним та ОСОБА_5 , могли завдати шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, отже, утворюють об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не можна погодитись і з доводами апеляції про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, чи була або могла бути завдана шкода потерпілій, оскільки у протоколі викладені дії ОСОБА_1 , який увірвався до квартири, де перебувала його донька ОСОБА_2 та погрожував розправою, тобто вчинив психологічне насильство, і такі дії могли завдати школи фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої, що охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому посилання захисника на те, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є правопорушенням із матеріальним складом, обов`язковою умовою якого є настання негативних наслідків, є необґрунтованим, оскільки диспозицією вказаної статті передбачено не лише завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а й можливість завдання такої шкоди.

Отже доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та недоведеність його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення, є безпідставними.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про порушення суддею районного суду вимог процесуального закону при розгляді справи щодо ОСОБА_1 , зокрема про недопустимість як доказу письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , яка не була допитана в судовому засіданні суду першої інстанції, та невмотивованість постанови судді.

Так, з матеріалів справи убачається, що в судовому засіданні суду першої інстанції ні ОСОБА_1 , ні його захисник не заявляли клопотань про допит потерпілої ОСОБА_2 , відтак у судді районного суду не було підстав допитувати потерпілу, письмові пояснення якої, викладені у заяві до поліції, узгоджуються з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У постанові судді районного суду дана оцінка поясненням потерпілої ОСОБА_2 та поясненням особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , а також наведені мотиви, якими керувався суддя, не беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , а тому постанова судді районного суду є вмотивованою.

Таким чином, суддя апеляційного суду не убачає підстав для скасування постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив :

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Ткача А.Г. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

Справа №753/1899/23

Провадження №33/827/1706/2023

Головуючий у І інстанції Коренюк А.М.

Доповідач Ковальська В.В.