ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/401/23 Справа № 174/240/22 Суддя у 1-й інстанції - Борцова А.А. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Григор`єва Д.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 31.05.2022, о 10 год. 50 хв., в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, вул.Тракторна, 15, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом з ознаками наркотичного сп`яніння, так як мав порушення мови, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України.

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Григор`єв Д.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, а якій просить постанову скасувати суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- розгляд справи було проведено у відсутності прокурора, що є порушенням прав ОСОБА_1 та суперечить нормам міжнародного права;

- ОСОБА_1 був зупинений членом добровольчого формування територіальної громади, а не поліцейським;

- висновки суду першої інстанції про те, що громади можуть створювати блокпости самовільно в період воєнного часту , є помилковими, так як порядок розміщення блокпостів та визначення прав посадових осіб на цих блокпостах не регулюється «Положенням про добровольчі формування територіальних громад», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1449 (як зазначив суд першої інстанції), а регулюються «Порядком встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1455, тому блокпост був розташований незаконно, і відповідно ОСОБА_1 був незаконно зупинений не уповноваженими на це особами, так як на території Вільногірської територіальної громади станом на 31.05.2022 рік особливий режим встановлений не був, наказ відповідним військовим командуванням або військовою адміністрацією про створення блокпосту , - не видавався.

- відповідно до відеозапису з місця події, не вбачається, що у ОСОБА_1 були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння;

- транспортний засіб (мотоцикл) працівниками поліції затриманий не був, про що свідчить відсутність відповідного запису в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто ОСОБА_1 не було відсторонено від керування мотоциклом, що підтверджується показами свідка ОСОБА_2 , наданими в суді першої інстанції;

- працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, так як не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а саме: аналізаторами наркотичних засобів та психотропних речовин у рідині порожнини рота Drager DrugTest 5000.

Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилися, в прохальній частині апеляційної скарги захисник просив проводити розгляд справи у їх відсутність.

Прокурор та представник органу, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення були належним чином повідомлені про розгляд справи апеляційним судом, до суду не з`явилися.

Статтею 7 КУпАП регламентовано порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, участь прокурора під час розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачена лише у випадках, коли прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Участь представника органу, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення нормами КУпАП також не передбачена.

З урахуванням того, що на час розгляду апеляційної скарги відповідні зміни до національного законодавства на виконання правових позицій Європейського суду з прав людини щодо участі прокурора у справах про адміністративні правопорушення не було внесено , суд апеляційної інстанції позбавлений можливості в іншому порядку, аніж передбачений КУпАП, розглянути справу про адміністративне правопорушення, та забезпечити участь прокурора.

Відповідно до ст. 13 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23.06.2006 року зазначено, що заходи загального характеру вживаються з метою забезпечення додержання державою положень Конвенції, порушення яких встановлене Рішенням, забезпечення усунення недоліків системного характеру, які лежать в основі виявленого Судом порушення, а також усунення підстави для надходження до Суду заяв проти України, спричинених проблемою, що вже була предметом розгляду в Суді.

До таких заходів відносяться, зокрема, внесення змін до чинного законодавства та практики його застосування.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 08.07.2020 року ( справа №1-42/2004, провадження №13-87зво19) зазначено, що вдосконалення нормативно-правових актів шляхом прийняття законів, внесення до них змін і доповнень є прерогативою законодавчої гілки влади і не належить до повноважень суду будь-якої інстанції. Єдиним органом законодавчої влади в Україні є Верховна Рада України, повноваженнями якого охоплюється внесення змін до чинного законодавства України, в тому числі і на виконання рішень міжнародної судової установи.

Відповідно до п. 63 рішення ЄСПЛ "Михайлова проти України"прокурор повідомлений про провадження.

Враховуючи положення ст. 294 КУпАП, відповідно до яких неявка осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність осіб, які не з`явились.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені процесуальні порушення, не ґрунтується на положеннях ст. 294 КУпАП, відповідно до якої апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, яка містить посилання на відсутність сторони обвинувачення.

Крім того, таку позицію сторона захисту в суді першої інстанції не займала та відповідних клопотань не заявляла, заяв щодо відводу судді у зв`язку із відсутністю безсторонності не заявляла, надавали клопотання про закриття провадження за відсутністю складу правопорушення.

Також суд першої інстанції викликав поліцейського Пробийголову О.С., який склав протокол про адміністративне правопорушення, проти чого сторона захисту не заперечувала та захисник просив розглядати провадження у відсутність поліцейського.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.

Такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини адміністративного правопорушення, та який ОСОБА_1 підписаний особисто, поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які підтвердили, що 31.05.2022 року водій ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції для перевірки документів, в ході спілкування ОСОБА_1 повідомив, що вживав наркотичні засоби, а саме - маріхуану; відеозаписом з місця події, згідно із яким ОСОБА_1 підтвердив факт вживання ним наркотичних засобів, а саме канабісу, та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. ; протоколом про адміністративне затримання від 31.05.2022 року №201490; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

На підставі вказаних доказів судом встановлено фактичні обставини правопорушення.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Пропозиція пройти огляд в установленому законом порядку, а саме у медичному закладі та відмова ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, та відеозаписом місця події, відповідно до яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку .

Доводи апеляційної скарги щодо порушення поліцейськими вимог чинного законодавства, які не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагували на світло, а тому йому обґрунтовано було запропоновано пройти огляд у медичному закладі.

Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У цьому разі проходження огляду на місці не передбачено, а тому огляд на місці ОСОБА_1 не пропонувався, оскільки встановлення стану наркотичного сп`яніння відбувається виключно у медичних закладах, а тому доводи в апеляційній скарзі, що поліцейські не запропонували пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу,- не заслуговують на увагу.

Оцінюючи доводи в апеляційній скарзі на невідповідність підзаконних нормативно- правових актів КУпАП, суд зазначає таке.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, та оформлення результатів такого огляду, підлягають застосуванню у системному зв`язку як між собою, так із приписами інших нормативних актів, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11- 21сап21, відповідно до п. 50 якої зазначено, що вищевказані приписи ст.266 КУпАП, якщо їх застосовувати без системного зв`язку з наведеними вище приписами постанови КМУ "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкції № 1452/735, а також не враховувати мету адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП і процедур, встановлених задля фіксації відповідних правопорушень, справді можуть допускати таке буквальне тлумачення, за якого огляд водія із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу поліцейський проводить у випадку кожного виду сп`яніння, а не тільки алкогольного. Проте, згідно із ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, доводи захисника щодо застосування працівниками поліції аналізатора наркотичних засобів та психотропних речовин у рідині порожнини рота Drager DrugTest 5000, не є слушними, оскільки не надано доказів того, що вказані прилади наявні, сертифіковані та використовуються в Україні, зокрема, органами поліції, і поліцейські повинні були мати їх як частину спорядження.

Посилання щодо не відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не спростовують висновків суду, що підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зазначеними у постанові суду.

Доводи про те, що встановлені ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають дійсності, не приймаються до уваги, оскільки перелік ознак наркотичного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без заперечень, окрім цього, відповідно до пояснень в суді першої інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтвердили те, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння, а саме: почервоніння очей, розширені зіниці, погано орієнтувався, мав повільну вимову, що і дало підстави для підозри щодо вживання ним наркотичних засобів, на що ОСОБА_1 підтвердив те, що того дня вживав канабіс, однак від проходження огляду в установленому порядку відмовився.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що доводи захисника щодо незаконної зупинки ОСОБА_1 на блокпосту на виїзді з м.Вільногірська не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до Закону України «Про основи національного спротиву» визначено діяльність територіальної оборони , а права та обов`язки членів добровольчих формувань територіальних громад встановлюються «Положенням про добровольчі формування територіальних громад», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1449 (долі Положення №1449).

Згідно із ч.4 ст.4 вказаного Закону, військово-цивільна складова територіальної оборони включає штаби зон (районів) територіальної оборони та добровольчі формування територіальних громад, які залучаються до територіальної оборони.

Відповідно до п.п.8,9 п.2 Положення ( №1449), у межах завдань територіальної оборони, визначених Законом, добровольчі формування можуть брати участь у здійсненні заходів щодо тимчасової заборони або обмеження руху транспортних засобів і пішоходів поблизу та в межах зон/районів надзвичайних ситуацій та/або ведення воєнних (бойових) дій разом з Національною поліцією; брати участь у забезпеченні заходів громадської безпеки і порядку в населених пунктах разом з Національною поліцією.

З матеріалів справи та пояснень в суді першої інстанції вбачається, що свідок ОСОБА_3 , є членом добровольчого формування Вільногірської територіальної громади № 1, що підтверджується його посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.100), чергування на блокпосту 31.05.2022 він ніс спільно з працівниками поліції, мотоцикл під керуванням ОСОБА_1 був зупинений, так як він та його пасажир не мали мотошоломів, що також підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 629813 від 31.05.2022 за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Підозра щодо вживання ОСОБА_1 наркотичних засобів виникла у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вже в ході спілкування з ОСОБА_1 , внаслідок чого був викликаний працівник патрульної поліції, який затримав ОСОБА_1 та доставив до відділення поліції для складання протоколу про адміністравтине правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при зупинці ОСОБА_1 представники територіальної оборони діяли у межах наданих їм законом повноважень щодо виконання своїх військово-цивільних обов`язків, а працівник поліції - відповідно до наданих йому п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» повноважень.

Та обставина, що блокпост, де відбулася ця зупинка не обліковується як об`єкт благоустрою, не є такою, що впливає на висновки суду та не спростовує того, що ОСОБА_1 керував мотоциклом та на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Щодо посилань захисника на постанови Вінницького апеляційного суду (справи: №127/7982/22, №138/1393/22 від 14.11.2022 року, 127/2332/22 від 22.11.2022 року) щодо незалучення під час розгляду справи прокурора апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно частин 5, 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Отже, для єдності судової практики значення мають висновки лише Верховного Суду, а тому висновки апеляційного суду, висловлені в іншій справі не носять ані рекомендаційного, ані обов`язкового характеру при розгляді інших (не пов`язаних суб`єктами та подією) справ.

У зв`язку із зазначеним суд керується правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду щодо виключних повноважень Верховної Ради України із прийняття відповідних законів на виконання рішень ЄСПЛ.

Чинний КУпАП не встановлює наслідків відсутності у справі про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, а тому підстави для скасування постанови та закриття провадження відсутні.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу захисника залишити слід без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Григор`єва Д.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року - залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко