Справа № 275/65/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли від відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП - НОМЕР_1 ,

за ч. 4 ст. 121 КУпАП,

з участю ОСОБА_1 , захисника Осадчого А.А., -

ВСТАНОВИВ:

Інспектором з РПП СПД відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 16.01.2022 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 в якому вказано, що "16.01.2022 о 10 годині 15 хвилин в смт. Брусилів по вул. Костьольна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в якого відсутній задній правий бризговик", у зв`язку з чим, порушив п. 31.4.7 «е» ПДР, при цьому дії останнього кваліфіковані посадовою особою поліції за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. В письмових поясненнях зазначив, що дійсного того дня керував автомобілем ВАЗ-2113 номерний знак НОМЕР_2 в якому після зупинки автомобіля поліцейськими було виявлено відсутність заднього правого бризговика. Перед виїздом з дому всі бризговики були на своїх місцях. Вважає, що задній правий бризговик відпав під час руху автомобіля. По приїзду додому був встановлений новий задній правий бризговик. Про те, що всі бризговики перед виїздом з дому на автомобілі були на своїх місцях, і що вказаний бризговик відпав під час руху автомобіля, ним було повідомлено поліцейських, однак ті пояснення до уваги не взяли і склали протокол про адміністративне правопорушення. Просив закрити провадження у справі.

В судовому засіданні захисник Осадчий А.А. заявив клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що в протоколі не зазначено про повторність вчинення адміністративного правопорушення, а також інструкцією по експлуатації автомобіля ВАЗ-21013, яка видана виробником вказаних автомобілів, в розділі «КУЗОВ» у переліку елементів кузова відсутні такі елементи як задні грязезахисні фартухи і бризговики, що виключає вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, проаналізувавши докази, суд прийшов до наступних висновків.

Системний аналіз норм ч. 4 ст. 121 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб, що дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

Кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч.2 ст.6 Конвенції, та заборону подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява №926/08) у випадку «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Як зазначалося вище, частиною 4 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність саме за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті.

Тобто елементами об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, є вчинення саме повторно протягом року одного з діянь, передбачених частинами першою третьою цієї статті.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 090180 від 16.01.2023, складеного на ОСОБА_1 , в ньому працівником поліції, не дивлячись на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, не зазначено про те, що порушення ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року після вчинення раніше одного з діянь, передбачених ч. 1-3 ст.121 КУпАП, а також те, коли та яке саме діяння ним було вчинено раніше.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений на ОСОБА_1 за ч. 4 ст.121 КУпАП, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП (вчинення повторного протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч. 1-3 ст.121 КУпАП), а фактично містить обвинувачення, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 121 КУпАП.

За змістом статей 7, 251, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі доказів, зібраних особами, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

З огляду на наведене суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення обмежений лише тими обставинами правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 090180 від 16.01.2023 є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (ст.254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст.252 КУпАП слід дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 090180 від 16.01.2023 складений без дотримання вимог процесуального закону так як не містить належного викладення суті правопорушення, відповідного ч. 4 ст. 121 КУпАП, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, оскільки в протоколі серії ААД ОБ № 090180 від 16.01.2023 поліцейським, який його склав, не зазначено про вчинення повторності правопорушення протягом року, а саме вчинення порушень, передбачених частинами першою - третьою статті 121 КУпАП, а суд не може вийти за межі протоколу, який фактично є обвинуваченням у справі - тому на підставі положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.5 ст.126, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Миколайчук П.В.