Справа № 357/4560/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина Дубановська розглянувши в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення за протоколом № 17/1/3-35нт від 12 квітня 2023 року стосовно: ОСОБА_1 , за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП (далі протокол),

У С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом, оперативним співробітником ДВКР СБ України капітаном ОСОБА_2 у ході контррозвідувального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , 12 квітня 2021 року (близько 10:30) в службовому кабінеті 1 механізованого батальйону, в приміщенні класу підготовки варти військової частини НОМЕР_1 , яке не призначене для роботи з матеріальними носіями службової та секретної інформації, виявлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 обробляв електронні файли на ПЕОМ типу ноутбук «НР», на жорсткому магнітному диску (далі - ЖМД) якого, знаходились електронні файли службових документів військового характеру з грифом обмеження доступу «Для службового користування».

Зокрема, встановлено, що даний ноутбук у встановленому порядку в частині не зареєстрований та належить командиру 3 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_1 .

У ході перевірки ноутбука співробітником 1 управління ДВКР СБ України спільно з представниками служби захисту інформації військової частини НОМЕР_1 на наявність інформації з обмеженим доступом, що є власністю держави, було виявлено незаконно скопійований ОСОБА_1 , з службового комп`ютеру стройової частини, електронний файл документу службового характеру який має гриф обмеження доступу «Для службового користування», з якими він працював, а саме: «Список особового складу в/ч НОМЕР_2 » від 10 квітня 2023, об`єм 30,2 М6.

Під час огляду зазначеного файлу було з`ясовано, що у вищезазначеному документі містяться відомості, які підпадають під дію пунктів «Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію (ПС-2023)» затвердженого наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача 3С України від 30 січня 2023 року № 12, за своїм правовим режимом відносяться до службової інформації Збройних Сил України, якій надається гриф обмеження доступу «Для службового користування» і станом на теперішній час є внутрішньо-нормативно діючими документами в Міністерстві оборони України та Генеральному штабі ЗС України, розголошення яких може призвести до розголошення службової інформації, що є власністю держави.

При цьому, старший лейтенант ОСОБА_1 пояснив, що дійсно використовує власний ПЕОМ типу ноутбук «HP» у ході повсякденної діяльності, проте за межі військової частини його не виносить, а вказаний файл був ним незаконно скопійовані на ЖМД з метою використання в службовій діяльності.

Водночас, з`ясовано, що витоку інформації з обмеженим доступом не відбулося, оскільки вона була своєчасно вилучена, а ЖМД відформатований.

Таким чином, встановлено, що через особисту недисциплінованість старший лейтенант ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 13, 14 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містить службову інформацію, затвердженою постановою КМ України від 19.10.2016 М736, чим створив передумови до витоку службової інформації.

Разом з цим, старший лейтенант ОСОБА_1 визнає свою провину щодо порушення ним вищевказаних нормативно-правових актів та обіцяє в подальшому подібних порушень не допускати.

У ході розгляду, ОСОБА_1 свою вину визнав, вказував, що використовує свій ноутбук для роботи, через те, що його комп`ютером не забезпечено.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 212-6 КУпАП, вважаю, що провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях, з огляду на таке.

Відповідальність за ч. 1 ст. 212-6 КУпАП настає у разі здійснення незаконного доступу до інформації, яка зберігається, обробляється чи передається в інформаційних (автоматизованих) системах.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так, в матеріалах справи містяться копії військового квитка ОСОБА_1 , витяг з наказу № 10 від 10 січня 2019 року, довідка видана заступником начальника служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 від 13 квітня 2023 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , витяг з Статуту Збройних Сил України.

Частина 1 ст. 212-6 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних нормативних актів, які регламентують порядок доступу до інформації, що зберігається, обробляється чи передається в інформаційних (автоматизованих) системах, зокрема, визначають критерії несанкціонованих дій щодо інформації в системі.

Протокол містить посилання на порушення вимог пунктів 13, 14 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення -документів та інших матеріальних носіїв інформації, шо містять службову інформацію, затвердженою постановою КМ України від 19 жовтня 2016 року № 736.

Пункти 13, 14 вказаної Інструкції передбачає, що під час роботи з документами з грифом Для службового користування застосовуються положення Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55, та ДСТУ 4163-2003, що регламентують порядок складення та оформлення організаційно-розпорядчих документів.

Створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів з грифом Для службового користування в установах здійснюється відповідно до вимог законодавства, що регулює питання роботи з електронними документами та питання електронного документообігу.

Використання інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем чи засобів копіювально-розмножувальної техніки, що застосовуються під час обробки службової інформації, здійснюється на підставі розпорядчого документа керівника установи з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.

Водночас, аналіз положень вказаної Інструкції вказує на те, що дані норми регламентують лише умови обробки інформації в системі, й жодним чином не поширюється на правовідносини щодо законності чи протиправності дій ОСОБА_1 щодо доступу до інформації.

Відповідно до наданих суду матеріалів, суд не знайшов підтвердження відсутності прав у ОСОБА_1 на доступ до інформації, яка зберігається, обробляється, пе6редається в інформаційних (автоматизованих) системах.

Дії ОСОБА_1 не відповідають об`єктивній стороні адміністративного правопорушення, описаного у ч. 1 ст. 212-6 КУпАП, оскільки протоколом зафіксовано саме факти зберігання, копіювання з автоматизованих систем та обробки ОСОБА_1 інформації обмеженим доступом, тобто фактично дії, які не свідчать про факт незаконного доступу до інформації, яка зберігається, обробляється чи передається в інформаційних (автоматизованих) системах.

Визнання ж ОСОБА_1 своєї вини в складеному стосовно нього протоколі не є обов`язковою умовою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, а згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тобто, в даному випадку на співробітників СБУ.

Водночас, суд не вправі самостійно змінювати кваліфікацію дій особи, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30 травня 2013 року; «Карелін проти Росії», рішення від 20 вересня 2016 року).

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи викладені обставини, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст. 8, 62 Конституції України, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-6 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 7, 9, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-6 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, застосування заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 та 32-1 КУпАП.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина ДУБАНОВСЬКА