Справа № 206/1694/23
Провадження № 3/206/929/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023 суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., в залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2023 о 15 год. 40 хв. в м. Дніпро, вул. Чаплинська, 188, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_2 , відносно якого було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами ВП № 57751005 від 01.04.2020, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно знав, що відносно нього складено протокол, який направлений до суду, в суд не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суд вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вчинене адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАПпідтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААБ № 052545 від 10.03.2023, відповідно до якого зазначено, що 10.03.2023 о 15 год. 40 хв. в м. Дніпро, вул. Чаплинська, 188, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_2 , відносно якого було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами ВП № 57751005 від 01.04.2020. Крім того, ОСОБА_1 у протоколі не зазначені жодні зауваження або заперечення на вказані у протоколі обставини щодо вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Зазначено лише щодо того, що останній надасть пояснення у суді, однак у судове засідання він так і не з`явився, з матеріалами даної справи не ознайомлювався;

- рапортом, відповідно до якого зазначено, що 10.03.2023 під час патрулювання працівниками поліції було помічено та зупинено транспортний засіб ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування та перевірки документів ОСОБА_1 було встановлено, що останній тимчасово обмежений у праві керування транспортними засобами, згідно ВП № 57751005 від 01.04.2020;

- копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01.04.2020, ВП № 57751005, відповідно до якої державним виконавцем Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) при примусовому виконанні виконавчого листа № 196/590/18 від 21.11.2018, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач ОСОБА_2 , встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа № 196/590/18 від 21.11.2018, оскільки після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.04.2020 за період з 26.04.2018 по 01.04.2020 в сумі 62539,72 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців;

- копією рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27.09.2018, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 квітня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі вимог ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно вимог ст. 181 СК України одним з способів виконання батьками обов`язку по утриманню дитини є стягнення аліментів.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до ч.ч. 1, 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 , як батько дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини та виконувати рішення суду та, відповідно, виконавчий лист № 196/590/18 про стягнення з нього на користь на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 квітня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, однак свої батьківські обов`язки не виконував, 24.12.2018 було відкрито виконавче провадження.

Однак, з моменту відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 стягнуті з нього аліменти на утримання сина не сплачував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.04.2020 за період з 26.04.2018 по 01.04.2020 в сумі 62539,72 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що стало обґрунованою підставою для державного виконавця винести вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Таким чином, ОСОБА_1 тимчасово обмежений у праві керування транспортними засобами до погашення ним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, рапортом, постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 01.04.2020, копією судового рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області № 196/590/18 від 27.09.2018, та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Щодо позиції ОСОБА_1 , що пояснення він надасть в суді, то слід зазначити, що останній в судове засідання не з`явився та не вчинив жодної дії направленої на те, щоб ознайомитись з матеріалами справи, а тому суд критично ставиться до такого твердження та вважає, що дії ОСОБА_1 направлені на уникнення від відповідальності як за несплату аліментів, так і за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 , який не сплачував аліменти протягом тривалого часу, не виконував рішення суду та, відповідно, виконавчий лист № 196/590/18, призвели до наявності заборгованості зі сплати аліментів та до таких наслідків, як встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Крім того, жодних доказів, які б спростовували винність ОСОБА_1 не були подані до суду.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 536 гривні 80 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 126, 245, 247, 251, 252, 268, 277, 278,283, 284 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміни постанови.

Суддя К.С. Маштак