Провадження №: 3/752/1398/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2023 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1
за участі ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколами про адміністративне правопорушення від 19.08.2022 серії ААД № 155359 та № 155358, що складені з посиланнями на порушення п. 2.4, п. "б" п. 8.9 та відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до протоколу № 155359 ОСОБА_1 18.08.2022 о 23-й годині у м. Києві по вул. М. Максимовича, керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та гучномовця.

Згідно з протоколом № 155358 18.08.2022 о 23-й годині у м. Києві по вул. М. Максимовича, 9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, проте від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився.

В якості доказу події та складу адміністративного правопорушення до протоколу приєднано лазерний компакт диск на направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

У ході розгляду справи по суті ОСОБА_1 підтвердив, що 18.08.2022 керував автомобілем, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення, проте у стані алкогольного сп`яніння не перебував, пояснив, що повертався з роботи пізно, був утомлений, адже багато працював та до того ж занедужав. Оскільки наближався час комендантської години, намагався швидко потрапити додому та дійсно виконав маневр повороту, не дочекавшись загоряння зеленої стрілки світлофора, заїхав на прибудинкову територію за місцем мешкання на відкритий заздалегідь шлагбаум. Припаркувавшись у дворі та прямуючи додому, мав спілкування з працівниками поліції, які звинуватили його у невиконанні вимог зупинки, зажадали проходження огляду на стан сп`яніння, безпідставно вбачали у ньому правопорушника. Від проходження огляду він не відмовлявся, цікавився наявністю свідків огляду, проте йому було відмовлено та повідомлено про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши ситуацію згодом, ОСОБА_1 гадає, що не патрульні поліцейські сприйняли його поведінку як невиконання їх вимог щодо зупинки, адже після того, як він виконав поворот, не дочекавшись зеленої стрілки світлофора та заїхав на прибудинкову територію, шлагбаум за ним автоматично зачинився і патрульний автомобіль, який став прямувати за ним, не зміг заїхати у двір житлового комплексу. Проте його вини у тому, що шлагбаум зачинився не має і у ситуації, яка мала місце у темну пору доби, він не усвідомив, що патрульний автомобіль прямує саме за ним, що його таким чином переслідують і він зобов`язаний зупинитися. Характерних спеціальних звукових сигналів він не чув, проблисковий маячок синього кольору бачив, проте не знав та не міг знати, що це поліцейський автомобіль, який цілеспрямовано їде на ним, у гучномовець вимог до нього не було. У ході спілкування з поліцейськими у дворі житлового комплексу, куди їх пропустив через шлагбаум вочевидь сторож, та представлення документів, які посвідчують особу, у нього патрульні побачили табельну зборю, на яку він має належні документи, але, не з`ясувавши першочергово наявність дозволу на зброю, поліцейські почали проявляти вороже й упереджене ставлення. Щодо наявності запаху алкоголю з порожнини рота, водій припускає, що він нього міг мати місце специфічний запах, адже протягом дня неодноразово приймав ліки, полоскав горло аптечною настоянкою, прямуючи з роботи додому вживав льодяники, які мають різкий запах. Порядок проходження огляду на стан сп`яніння йому не роз`яснили, будучи обізнаним з наявністю свідків для такої процедури та за їх відсутності, отримавши від патрульних запевнення, що йому за це нічого не буде, поставив підпис у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а у протоколі за ст.122-2 КУпАП написав, що вибачається перед працівниками МВС, у зв`язку з тим, що дійсно не зрозумів, що вони очікували його зупинки, коли він проїхав шлагбаум, щиро шкодує про те, що не здогадався відразу та викликав низку непорозумінь, що призвели до складання протоколу відносно нього ст. 122-2 КУпАП.

14.11.2022 у справі № 752/15318/22 винесено постанову про повернення для належного оформлення протоколів про адміністративне правопорушення та інших, приєднаних до них матеріалів через неможливість відтворення вмісту лазерного компакт диску, що надійшов до суду.

На виконання постанови від 14.11.2022 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції направив супровідний лист від 02.01.2023 № 112/411/11/4-2023, в якому вказано про скерування до суду диску з належним відеозаписом та матеріалів справи в 1 екземплярі.

У судовому засіданні, призначеному після повернення протоколів про адміністративне правопорушення від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Третяк С.В. надав суду пояснення, що за змістом відповідають його поясненням, що вже заслуховувалися попередньо, зауважив, що йому не роз`яснили на місці складання протоколів про адміністративне правопорушення, що огляд на стан сп`яніння може бути проведений і за відсутності двох свідків за умови здійснення відео фіксації.

Дослідивши в судовому засіданні на робочому комп`ютері в залі суду вміст наявного в матеріалах справи лазерного компакт диску, суд (суддя) не встановив наявності відеозапису обставин, які відображені у протоколах про адміністративне правопорушення від 18.08.2022 № 155358, № 155359.

Так, розглядаючи матеріали зазначеної справи за ст. 122-2 КУпАП, суд (суддя) зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з п. 2.4 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п. "б" п. 8.9 Правил дорожнього руху вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Статтею 122-2 КУпАП у ч. 1 установлено адміністративну відповідальність невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 мав умисел на порушення приписів п. 2.4 та п. "б" п. 8.9 Правил дорожнього руху суду не представлено. Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин та з огляду на пояснення ОСОБА_1 , провадження у справі відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення.

За ст. 130 КУпАП суд зазначає наступне.

Статтею 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

За приписами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України наказом № 1452/735 від 09.11.2015 (далі по тексту - Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За приписами п. 1 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду відносно ОСОБА_1 та, які отримані судом на виконання постанови від 14.11.2022 не містять передбаченого відеозапису процедури огляду водія на стан сп`яніння, а у даному разі - відмови водія від проходження огляду за наслідками отримання вимоги співробітника поліції, так само як і факту з`ясування у водія ознак алкогольного сп`яніння на місці зупинки, письмових пояснень свідків з цього приводу.

З огляду на викладене, подія та склад адміністративного правопорушення не є доведеними, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за таких обставин не відповідатиме засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 23, ст. 130, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко