Дата документу 24.02.2023 Справа № 336/6014/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6014/22 Головуючий в 1 інст. Савеленко О.А.
Провадження №33/807/96/23 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Кравченко Я.І., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Карчевського С.О. на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно з постановою суду, 20 жовтня 2022 року о 02 годині 10 хвилин в м.Запоріжжя, Шевченківський район на вул.Ігоря Сікорського, 315 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mersedes Benz" S63АМ6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під час безперервної відеофіксації на б/к 470551, б/к 473902, чим порушив п.2.5 ПДР України. Дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Карчевський С.О. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржена постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону.

Сторона захисту зазначає, що ОСОБА_1 не був повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не роз`яснені права і обов`язки, передбачені ст.268 КпАП, що є порушенням права на захист.

Разом з тим, відсутні в протоколі про адміністративне правопорушення свідки.

В протоколі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 зазначено, що останній від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під час безперервної відеофіксації на б/к 470551, б/к 473902, яка відсутня в матеріалах справи.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення містить істотні недоліки та не може сприйматися судом як належний та допустимий доказ.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Крім того, суд, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обмежився лише викладенням обставин, вказаних в протоколі, проте не надав належної оцінки вказаним обставинам та не навів мотивів щодо прийнятого рішення.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник-адвокат Кравченко Я.В. зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення справи, вирішив справу без участі особи, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Будь-яких належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до суду надано не було.

Не надано й доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, матеріалами відеофіксації не підтверджують виявлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак сп`яніння.

В порушення п.1 Розділу II Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський не інформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Сторона захисту звертає увагу, що в момент зупинки водій ОСОБА_1 неодноразово наголошував, що він згоден пройти огляд засобами вимірювальної техніки у відповідному найближчому закладі охорони здоров`я, однак, поліцейськими така вимога була проігнорована.

За вказаних обставин, диск з відеозаписом не може вважатись належним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не було. Причину зупинки обґрунтовано також не було.

В матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Працівниками поліції не було дотримано процедури роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 , в тому числі скористатися гарантованим правом на правову допомогу. Таким чином працівниками поліції порушено вимоги ст.266 КУпАП та вимоги Порядку, у зв`язку із незалученням свідків при документування відмови від проходження огляду на стан сп`яніння

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Кравченко Я.І., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №390923 від 20 жовтня 2022 року, з якого убачається, що 20 жовтня 2022 року о 02 годині 10 хвилин в м.Запоріжжя, Шевченківський район на вул.Ігоря Сікорського, 315 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mersedes Benz" S63АМ6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під час безперервної відеофіксації на б/к 470551, б/к 473902, чим порушив п.2.5 ПДР України. Дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що у водія ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. В графі «результати» вказано, що огляд не проводився у зв`язку із відмовою. Від підпису водій ОСОБА_1 відмовився;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 жовтня 2022 року;

- відеозаписом правопорушення;

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті, складеному поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №1 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Кравченко Діани, відповідно до якого з 20 жовтня 2022 року під час несення служби в Шевченківському районі, екіпажем 403 спільно з старшим лейтенантом поліції Малєв С.В. та рядовим поліції ОСОБА_2 о 02 год.10 хв. по вул.Ігоря Сікорського було зупинено транспортний засіб "Mersedes Benz" S63АМ6, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 . Під час спілкування з громадянином виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водій ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядком у медичному закладі у лікаря-нарколога, а також за допомогою Alcotest Drager 6820 на місці зупинки транспортного засобу. На водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП серії ААД №390923. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджений. Велась відео фіксація на б/к 473902,470551,475313.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

У судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник-адвокат Карчевський С.О. в судовому засіданні суду першої інстанції проти протоколу заперечив, пояснив, що ОСОБА_1 не було запропоновано на місці пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння. Крім того, відсутні свідки події, просив справу закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При апеляційному розгляді захисник-адвокат Кравченко Я.І. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Карчевського С.О., та навела доводи, які є аналогічними тим, що викладені в доповненнях до апеляційної скарги.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Карчевського С.О. та наведені захисником-адвокатом Кравченко Я.І. при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення справи, є необґрунтованими та суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної постанови.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 при розгляді справи судом першої інстанції участі не брав, в матеріалах справи містяться відомості про направлення йому судової повістки. Відомості щодо отримання вказаної повістки ОСОБА_1 в матеріалах справи дійсно відсутні.

Проте, як убачається з оскаржуваної постанови, при розгляді справи був присутній захисник ОСОБА_1 адвокат Карчевський С.О., який навів заперечення сторони захисту щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати всі обставини справи та не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, проте висновки суду першої інстанції стороною захисту не спростовані.

Посилання захисника про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не роз`яснювались працівниками поліції права та обов`язки, передбачені ст.268 КпАП, є помилковим та спростовується наявними в справі доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №390923 убачається, що ОСОБА_1 роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується підписом останнього.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності безперервного відеозапису події, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Те, що долучений до протоколу відеозапис складається з окремих фрагментів, жодним чином не спростовує правильності висновків суду, оскільки відеозаписом чітко зафіксовані всі обставини, що мають істотне значення для цієї справи пропозиція працівників поліції ОСОБА_3 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у лікаря-нарколога, та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

В свою чергу відеозапис не є єдиним доказом вини ОСОБА_1 . Вина останнього підтверджується й іншими - письмовими доказами, з якими узгоджується відеозапис.

Твердження сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення містить істотні недоліки та не може сприйматися судом як належний та допустимий доказ, є необґрунтованим з огляду на те, що вищевказаний протокол складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 . Від дачі пояснень останній відмовився.

Даних про те, що останній оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався.

Доводи захисника про те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обмежився лише викладенням обставин, вказаних в протоколі, проте не надав належної оцінки вказаним обставинам та не навів мотивів щодо прийнятого рішення, не є слушними, оскільки спростовуються змістом оскаржуваної постанови, де викладені встановлені судом фактичні обставини справи, міститься посилання на докази, якими суд вмотивував свої висновки, а також наведені мотиви, з яких суд відкинув доводи сторони захисту тощо.

Твердження захисника-адвоката Кравченко Я. І. про те, що в справі відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується вищевказаними доказами в т.ч. відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, з цього відеозапису убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з такими обставинами, працівник поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній відмовився.

Разом з тим, ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, відображено в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та у Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 жовтня 2022 року, який долучено до протоколу.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності - також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Твердження сторони захисту про те, що працівниками поліції не було проінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, є необґрунтованими оскільки матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлював вимогу про надання йому сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який мали намір використати при його огляді, та цю вимогу було проігноровано.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, що підтверджується відеозаписом, доданим до матеріалів справи, та іншими матеріалами.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 неодноразово погоджувався пройти огляд за допомогою засобів вимірювальної техніки у найближчого закладу охорони здоров`я, однак така вимога працівниками поліції була проігнорована, є безпідставними з огляду на те, що вказані факти нічим не підтверджуються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Так, у вищевказаному рапорті поліцейського зазначено, що транспортний засіб "Mersedes Benz" S63АМ6, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_1 було зупинено о 02:10 год. за порушення комендантської години, такі дії поліцейських узгоджуються з положеннями ст.ст.2,30,31 Закону України «Про національну поліцію».

В свою чергу, зазначені обставини вказують на законність зупинки транспортного засобу, а доводи апеляційної скарги про протилежне спростовуються наявними у справі доказами.

Посилання сторони захисту щодо відсутності доказів факту керування транспортним засобом, є безпідставним та спростовується відеозаписом, з якого убачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом "Mersedes Benz" S63АМ6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , поводився зухвало, погрожував поліцейським, намагався з ними домовитись про не притягнення його до відповідальності за ст.130 КУпАП, на що обґрунтовано звернув увагу суд в постанові.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах немає.

Будь-яких клопотань від сторони захисту щодо дослідження чи витребування будь-якої додаткової інформації з зазначеного приводу не надходило.

Доводи сторони захисту про те, що при документуванні відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 були відсутні свідки, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, те, що в цьому випадку були відсутні свідки, проте, велась відеофіксація, вимогам закону не суперечить.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Карчевського С.О. залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 листопада 2022 року, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева