"15" листопада 2023 р. Справа № 363/472/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року Суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

24 січня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 18.12.2022 року серії ААД №319660 слідує, що 18.12.2022 року о 11 год.10 хв. в с. Боденьки провулок Луговий автодорога Київ Вишгород Десна, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ, д/з НОМЕР_1 при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу в русі автомобілю АУДІ КА4760 ЕІ , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, при ДТП пошкоджені транспортні засоби з матеріальними збитками.

В провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. п. 16.11, 10.3 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні 23 лютого 2023 року ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав посилався на те, що він, керуючи автомобілем ВАЗ, під час виїзду з провулку Луговий на автотрасу Київ-Вишгород-Десна, переконавшись у безпеці, виїхав на автотрасу. Проїхав перехрестя, завершив маневр, і на його полосі руху сталося зіткнення з автомобілем АУДІ, який рухався на великій швидкості і виїхав на зустрічну смугу.

В судовому засіданні 23 лютого 2023 року адвокат Шкред А.О. звернула увагу, що порушень п.п. 10.1, 16.11 правил дорожнього руху ОСОБА_1 не допускав, маневр закінчив, зіткнення відбулось на зустрічній полосі руху для водія автомобіля Ауді. Просила призначити судову авто-технічну експертизу і з`ясувати хто і як з водіїв повинен був діяти даній дорожній обстановці, чи вбачається порушення п.п. 10.1, 16.11 правил дорожнього руху ОСОБА_1 та чи перебувають ці порушення в причинно-наслідковому звязку з ДТП, чи вбачається порушення п.п. 11.3 правил дорожнього руху водієм Ауді та чи перебувають ці порушення в причинно-наслідковому звязку з ДТП. Проведення експертизи доручити експертам Київського НДІСЕ за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6.

Допитані судом у судовому засіданні 23 лютого 2023 року свідки показали суду наступне:

Свідок ОСОБА_2 пояснив в суді, що він складав протокол. На підставі схеми, яку складав ОСОБА_3 було встановлено, що водій ВАЗ ОСОБА_1 , який рухався по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі автомобілю АУДІ, який рухався по головній дорозі, в результаті чого виникла ДТП. На водія авто АУДІ протокол не складався. В його діях відсутнє правопорушення, оскільки враховуючи дорожню обстановку яка сталась, ним прийнято рішення виїхати на зустрічну полосу руху для уникнення зіткнення з автомобілем ВАЗ.

Свідок ОСОБА_3 показав суду, що він виїжджав на місце ДТП за викликом. Ним складено схему. Так місце зіткнення автомобілів знаходиться на полосі руху авто ВАЗ. Протокол на водія АУДІ не складався, оскільки, він виїжджаючи на полосу зустрічного руху тим самим бажав уникнути ДТП. Водій ВАЗ ОСОБА_1 не має посвідчення водія, його притягнено до відповідальності за ст. 126 КУпАП. Він порушив правила дорожнього руху, не надав перевагу у русі при виїзді на перехрестя.

У дане судове засідання ОСОБА_1 з`явився, підтримав свої минулі покази, провину не визнав та просив суд закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шкред А.О. до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила суд закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, жодних заяв чи клопотань до суду не направляв, про дату та час судового засідання був повідомлений завчасно та у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку СМС, наявною в матеріалах справи.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення було складено відносно ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 . При цьому протокол був складений відносно ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням ним п. 16.11, 10.1 ПДР України.

З цих підстав,захисником було заявлено клопотання про призначення судової авто-технічної експертизи щоб з`ясувати хто і як з водіїв повинен був діяти даній дорожній обстановці, чи вбачається порушення п.п. 10.1, 16.11 правил дорожнього руху ОСОБА_1 та чи перебувають ці порушення в причинно-наслідковому звязку з ДТП, чи вбачається порушення п.п. 11.3 правил дорожнього руху водієм Ауді та чи перебувають ці порушення в причинно-наслідковому звязку з ДТП. Проведення експертизи просив доручити експертам Київського НДІСЕ за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6. З метою встановлення відповідності дій водія ОСОБА_1 вимогам ПДР України з технічної точки зору постановою Вишгородського районного суду Київської області від 14.02.2023 року у справі було задоволено відповідне клопотання захисника та призначено авто-технічну експертизу та зупинено провадження до моменту отримання висновку експерта.

01 листопада 2023 року на адресу Вишгородського районного суду Київської області надійшов висновок експертів за результатами проведення автотехнічної експертизи, у зв`язку з чим провадження у справі має бути відновлено.

Зі змісту висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 19 жовтня 2023 року № 8733/8734/23-52 за результатами проведення авто-технічної експертизи у справі № 363/472/23 вбачається, що в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, дії водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_1 регламентуються вимогами п. 16.11 ПДР України. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Audi ОСОБА_4 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.4 ПДР України, а у випадку виникнення небезпеки для його руху у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України. Таким чином, з технічної точки зору у експертів немає підстав технічного характеру вважати дії водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_1 такими, що не відповідали вимогам ПДР України. В даній дорожній обстановці невідповідності дій водія автомобіля Audi ОСОБА_4 вимогам п.п. 12.4 та 12.3 в частині застосування маневру відвороту ПДР України знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Враховуючи вищезазначене, вимоги п. 11.3 ПДР України з технічної точки зору недоцільно регламентувати та оцінювати в даній дорожній обстановці.

Згідно з п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 11.3 ПДР України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Згідно з п. 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

При цьому суд звертає увагу, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між діянням водія транспортного засобу у вигляді порушення тих чи інших вимог ПДР України та наслідками, що настали внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, порушення водієм правил дорожнього руху не тільки зумовлює, а безпосередньо спричиняє настання наслідків, передбачених у ст. 124 КУпАП, зокрема, пошкодження майна чи інших транспортних засобів.

На основі цього суд також звертає увагу, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у даному випадку можливо тоді і лише тоді, коли на основі беззаперечних належних, допустимих доказів буде встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 16.11 та 10.1 ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки Audi, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 19 жовтня 2023 року № 8733/8734/23-52, було констатовано відсутність підстав технічного характеру вважати дії водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_1 такими, що не відповідали вимогам ПДР України..

На основі цього суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять жодного доказу, на основі якого суд міг би встановити, що ОСОБА_1 не виконав вимог положень п.п. 16.11 та 10.1 ПДР України. Отже, ані факт того, що ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР України, ані факт того, що внаслідок дій ОСОБА_1 відбулася дорожньо-транспортна пригода, не доведені особами, уповноваженими на збирання доказів в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 35, 124, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя С.В. Олійник