ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1739/23Головуючий у 1-й інстанції Делікатна Л.В.
Провадження № 33/817/111/23 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

за участю ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та її представника Скиби В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн., стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою суду, 29 листопада 2022 року близько 10 год. 00 хв. громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи на першому поверсі в коридорі житлового будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство фізичного характеру відносно доньки ОСОБА_2 , а саме завдала їй один удар кулаком лівої руки в область правої частини обличчя, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров`ю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову та винести нову, якою провадження в справі щодо неї за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що в судовому засіданні присутня не була та лише після отримання копії рішення суду першої інстанції ознайомилась з мотивами його прийняття та змогла подати апеляційну скаргу.

Вважає оскаржувану постанову такою, що винесена без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи.

Вказує на те, що будь-якого домашнього насильства фізичного характеру відносно своєї доньки не вчиняла, умислу на завдання потерпілій будь-яких страждань фізичного, морального характеру не мала, а тому будь-якої фізичної чи психологічної шкоди здоровю потерпілої завдано не було.

Не заперечує того, що між ними дійсно певний час був конфлікт щодо власності на житловий будинок, у якому вони спільно проживають та співвласниками якого є вона та її донька, яка намагається вчинити усі дії, щоб вона в ньому не мешкала.

Стверджує про те, що 29.11.2022 року у вказаний у протоколі час та місці між ними виникла суперечка, проте, удару кулаком лівої руки в обличчя доньки вона не наносила .

Вбачає порушення вимог ст. 254 КУпАП у тому, що протокол про адміністративне правопорушення складений поза межами 24 годинного строку з моменту встановлення її особи оскільки правопорушення було вчинено 29.11.2022 року, а протокол складений 25 січня 2023 року.

Крім того посилається на те, що всупереч вимогам ст.268 КУпАП у протоколі не було вказано годину розгляду справи судом, що позбавило її можливості бути присутньою в судовому засіданні та надати відповідні пояснення.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що рапорт ст. ДОП відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Мельничука Н. від 02 грудня 2022 року не може бути належним доказом у справі в контексті положень ст. 251 КУпАП, оскільки рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладено суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції та він не містить фактичних даних на підставі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посилається на те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримала апеляцію з викладених у ній мотивів, потерпілу ОСОБА_2 та її представника, яка просили рішення суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Враховуючи те, що оскаржувана постанова була винесена судом першої інстанції 31 січня 2023 року у відсутності ОСОБА_1 , та лише після отримання копії рішення суду першої інстанції вона ознайомилась з мотивами його прийняття та змогла подати апеляційну скаргу, апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений із поважних причин.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Вказані вимоги суддею першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим та підтверджується даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення від ВАВ №734337 від 25 січня 2023 року, згідно з яким 29 листопада 2022 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на першому поверсі в коридорі житлового будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 , завдала своїй доньці ОСОБА_2 один удар кулаком лівої руки в область правої частини обличчя, чим спричинила фізичне насильство. Таким чином ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

- рапорті ст. ДОП відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області Мельничуком Н. від 02.12.2022 року, згідно з яким 02.11.2022 року ОСОБА_2 звернулась до відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області з заявою про притягнення до відповідальності її матері ОСОБА_1 , яка 29.11.2022 року близько 10 год. 00 хв., перебуваючи на першому поверсі в коридорі житлового будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинила відносно неї домашнє насильство фізичного характеру.

-відомостях за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 (ЄО №4945 від 02 грудня 2022 року) від 17 грудня 2022 року, складеними т.в.о. Начальника відділення поліції №4(м.Збараж) ТРУ поліції ГУНП в Тернопільській області, згідно з якими в ході проведення перевірки встановлено, що 29 листопада 2022 року близько 10.00 год., перебуваючи за місцем спільного проживання, на кухні житлового будинку, у заявниці ОСОБА_2 з матір`ю ОСОБА_1 виник словесний конфлікт. В подальшому вказаний конфлікт продовжився на коридорі першого поверху, під час чого остання завдала їй один удар кулаком лівої руки в область правої половини обличчя. Опитана по даному факту ОСОБА_2 вказала, що в результаті завданого удару їй було спричинено тілесні ушкодження у вигляді почервоніння, проте вони є незначними, тому на СМЕ звертатися наміру не має та просить матір притягнути до адміністративної відповідальності.

-показаннях у судовому засіданні суду першої інстанції потерпілої ОСОБА_2 , яка вказала, що 29 листопада 2022 року близько 10.00 год., перебуваючи за місцем спільного проживання, на кухні житлового будинку, у неї з матір`ю виник конфлікт. В подальшому конфлікт продовжився на коридорі першого поверху під час чого остання завдала їй один удар кулаком лівої руки в область правої половини обличчя. В результаті завданого удару їй було спричинено тілесні ушкодження у вигляді почервоніння.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, узгоджуються як між собою, так із поясненнями потерпілої, у зв`язку з чим твердження ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є необґрунтованими.

Перевіряючи твердження апелянта щодо відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення виходжу з того, що в розумінні п. 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насилля є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Оскільки вищенаведними доказами підтверджується факт завдання нею потерпілій фізичної шкоди, яка проявилась у нанесенні ОСОБА_1 доньці одного удару кулаком лівої руки в область правої половини обличчя, вважаю що в її діях діях наявний склад адміністративного правопорушення, а наявність тривалого спору між нею та потерпілою лише підтверджує те, що між сторонами був не одноразовий конфлікт, а наслідком її дій було завдання фізичної та психологічної шкоди здоровю потерпілої .

Суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.251 КУпАП визнав доказом рапорт поліцейського, складений за наслідками звернення ОСОБА_2 про вчинення домашнього насильства, який є письмовим документом, тому посилання апелянта на його неналежність та недопустимість не заслуговують на увагу.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо порушення місцевим судом її прав, передбачених ст.268 КУпАП виходжу з того, що вони спростовуються відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з яким її було повідомлено про день розгляду справи у суді, окрім того, у суді апеляційної інстанції вона скористалась в повній мірі обсясом прав, визначених законом.

Протокол про адміністративне правопорушення складено в межах строку, визначеного ст. 38 КУпАП оскільки потерпіла не одразу звернулась в правоохоронні органи з заявою про вчинення щодо нього домашнього насильства, поліцейські певний час проводили перевірку за її заявою, викликали учасників конфлікту для дачі пояснень, збирали інші докази, тому складення протоколу поза межами строку, визначеного вимогами ст. 254 КУпАП мало місце з поважних причин та не порушило її право на захист ОСОБА_1 .

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя