Номер провадження: 33/813/105/23
Номер справи місцевого суду: 491/380/22
Головуючий у першій інстанції Вужиловський О.В.
Доповідач Калініна О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року Одеський апеляційний суд у складі судді Калініної О.В., при секретарі Трофименко О.О., Узун Н.Д., Піньковій К.Ю. , за участю адвоката Юраш І.О., Мішуренка Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Юраш Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 11 листопада 2022 року , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 11 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат Юраш І.О. просить скасувати постанову Любашівського районного суду Одеської області від 11 листопада 2022 року та провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити.

Вказує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи та через порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що інспектором з РПП Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області не було з`ясовано всі обставини справи та порушено вимоги КУпАП щодо доведеності факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Поліцейським у якості свідків зазначені військовослужбовці, проте не вказано їх місце проживання та номери телефонів , не надано підтверджуючих документів щодо їх повноважень на блокпосту, що позбавило можливості їх викликати до суду в якості свідків.

Суд першої інстанції врахувавши рапорт поліцейського, який в розумінні ст. 251 КУпАП не може вважатися належним і допустимим доказом , відмовив у задоволенні клопотання апелянта щодо допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а щодо допиту свідка ОСОБА_4 взагалі не вирішив клопотання.

Вказує, що пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не були приєднані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення під час подання справи до суду, а були надані вже під час розгляду справи в жовтні місяці, тому є сумніви щодо їх достовірності.

Відеозапис, долучений поліцейським до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, датований 21.03.2022 роком, хоча протокол про адміністративне правопорушення складено 07.06.2022 року, що не може вважатися належним та допустимим доказом.

На відеозапису видно, як поліцейський підходить до автомобіля, який стояв обабіч дороги без будь-яких розпізнавальних знаків та з нього виходить якийсь чоловік (з відео неможливо з`ясувати який чоловік), який відразу йде та проходить огляд на стан сп`яніння, без роз`яснення поліцейським його прав відповідно до ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а також право на захист.

Поліцейський під час надання свідчень зазначив, що начебто знаходився на блокпосту, а там заборонено проводити відеозйомку, однак доказів, що поліцейський знаходився на блокпосту не надано та матеріалами справи не підтверджується. На запитання, яким технічним засобом була проведена відеозйомка, поліцейський зазначив, що на свій телефон. Однак якби цей відеозапис було знято на телефон, то дата відеозапису повинна бути 07.06.2022.

ОСОБА_1 вказує, що ані пояснень, ані підписів ніде не ставив, тому пояснення долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не його.

Під час того, як автомобіль ОСОБА_1 стояв обабіч дороги, до нього підійшов поліцейський, який перевірив у нього документи та запитав чому він знаходиться у такий час в машині, на що було надано пояснення про те, що машина зламалася та він чекає ранку аби його відбуксирували.

Посилаючись на висновки , викладені у рішення КАС Верховного Суду у справі №404/4467/16-к , вказує на відсутність доказів того , що ОСОБА_1 як водій, має нести адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Адвокат зазначає, що усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь, а зважаючи на встановлені під час розгляду обставини і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Наявними у справі доказами не доведений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ч.2 ст. 77 КАСУ обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій покладається на відповідача , якщо він заперечує проти адміністративного позову що узгоджується з правовою позицією , викладеною у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року.

В матеріалах адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП України відсутні будь-які докази, які свідчили б про факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Під час апеляційного розгляду адвокат Юраш І.О. та Мішуренко Г.О. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Мотиви Суду.

За правилами ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Ретельно перевіривши кожен довод апеляційної скарги, апеляційний суд враховує наступне.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється з дотриманням принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи дотримався як вказаних принципів, так і вимог ст. 245, 252, 280 КупАП.

За приписами п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до положень ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. п. 1, 6, 7, 9, 10 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як видно із постанови , судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 07 червня 2022 року о 3 год. в с.Жеребкове Подільського району Одеської області на автодорозі Р-71 керував автомобілем ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. При продуві алкотестера «Драгер» - результат 2.17 проміле, тим самим скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 обґрунтований судом наявними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 170234 від 07.06.2022 року,

відеозаписом, що міститься в матеріалах справи,

актом огляду на стан сп`яніння, роздруківкою з технічного пристрою «ДРАГЕР» з якого видно, що ОСОБА_1 продув алкотестер «Драгер» - результат 2.17%,

поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які долучені до матеріалів справи, в яких зазначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з 06.06.2022 року по 07.06.2022 року знаходились на блокпосту с.Жеребкове на чергуванні. Біля 3 години вони зупинили автомобіль ВАЗ 21063 під керуванням ОСОБА_1 , який був з ознаками сп`яніння. Вони викликали поліцейських. При проходженні огляду на стан сп`яніння із застосуванням алкотестеру, було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно був в стані алкогольного сп`яніння;

свідченнями ОСОБА_6 який пояснив, що він працює поліцейським групи реагування. 07.06.2022 року надійшло повідомлення з блокпосту с. Жеребкове, що зупинений автомобіль під керуванням водія з ознаками алкогольного сп`яніння. Прибувши на блокпост, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився. Після продуву алкотестеру було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП України. Відеозйомку він проводив на особистий телефон, саме моменту продування алкотестеру, так як відеозйомка бодікамерою на блокпосту заборонена згідно внутрішнього наказу МВС.

В апеляційній скарзі захисник вказує на те, що в основу постанови суду покладені неналежні та недопустимі докази.

Перевіряючи такі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує наступне.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів.

Суд обґрунтовано поклав в основу рішення протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 170234 року, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 07 червня 2022 року о 3 год. в с. Жеребкове автодорога Р-71 керував автомобілем ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Драгер у присутності двох свідків. Тим самим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил ПДР , за що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність.

Протокол складено уповноваженою службовою особою, він містить відомості щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дату його народження, дату, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також інформацію про свідків, їх підписи, підпис поліцейського, що його склав, а також підпис ОСОБА_1 , що не було ним спростовано під час апеляційного розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення від 07.06.2022 року згідно із приписами ст. 251 КУпАП є доказом та підставно взятий судом до уваги та отримав оцінку суду у сукупності з іншими доказами, дослідженими судом.

Як видно зі змісту протоколу підписом ОСОБА_1 було підтверджено ( нижній рядок ) що він зі змістом протоколу ознайомлений , копію отримав . Належність йому підпису на протоколі ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не спростував, всупереч доводам апеляційної скарги , згідно з якими ОСОБА_1 вказує на те, що жодного підпису у матеріалах справи не ставив.

Обставини, що зафіксовані у протоколі , як видно в суді першої інстанції підтвердив поліцейський ОСОБА_6 , який склав вказаний протокол та був допитаний зі згоди сторони захисту.

Протокол містить підписи двох свідків, які були присутні при проходженні огляду та стан сп`яніння та фіксуванні його результатів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Обставини, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення об`єктивно підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на місці фіксування правопорушення письмово підтвердили, що 07.06.2022 року біля 03.00 год. вони чергували на блокпосту в с. Жеребкове-Ананьїв, та зупинили автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння , тому викликали поліцію. По прибуттю поліцейським було запропоновано водію пройти на місці зупинки огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера у присутності двох свідків , ОСОБА_1 погодився , результат тесту 2, 17 проміле.

Факт виклику поліцейських, як видно зареєстрований в ЄО за № 1192 , як повідомлення зі служби 102 про те, що на блокпосту 07.06.2022 року о 03:08 год. зупинили 2 водіїв у стані алкогольного сп`яніння, о 03.24 поліцейські прибули на місце зупинки на блокпост у с. Жеребкове Ананьїв , що відображено у рапорті чергового відділу поліції, який було надано до суду першої інстанції.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів підтверджено результати огляду на стан сп`яніння , проведеного за допомогою газоаналізатора Драгер, показниками огляду 2.17 проміле, що підтверджено і роздруківкою застосування приладу «Драгер» , доданою до протоколу від 07.06.2022 року із зазначенням позитивної проби 2,17 проміле.

У вказаному акті огляду, як видно , ОСОБА_1 поставив свій підпис під поміткою з результатами огляду згоден, підписав без зауважень і роздруківку з газоаналізатора . В акті огляду зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які також підписали зазначений акт.

Відомості та обставини справи , які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення об`єктивно узгоджуються із актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, чеком - роздруківкою алкотестера від 07.06.2022 року о 03.32 год, в якому зазначені результати тесту - 2, 17 проміле , який без зауважень підписаний ОСОБА_1 , письмовими пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також із письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 наданими безпосередньо після проходження огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 в письмових поясненнях 07.06.2022 року, як видно, вказав, що в ніч з 06.06.2022 року на 07.06.2022 року він знаходився у свого знайомого в м. Ананьїв, де вживали алкогольні напої, горілку Хлібний дар. Після чого він сів за кермо свого автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 та поїхав в с. Жеребкове Подільського району. На блокпосту в с. Жеребкове його зупинили військовослужбовці, щоб перевірити документи та почули запах алкоголю. Викликали поліцейських, які запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгер , він погодився. Результат показав 2, 17, він пояснив , що випив 150 г. горілки.

Отже, як видно під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом, проходження огляду на стан сп`яніння на блокпосту, результатів такого огляду , погодження з таким результатом та вказував на те, що вживав алкогольні напої.

Про те, що на письмових поясненнях стоїть його підпис ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не спростував, але послався на те, що не пам`ятає які пояснення надавав та чи читав , що підписував.

Апеляційний суд критично ставиться до такої позиції ОСОБА_1 , оскільки в поясненнях відображені обставини, які узгоджуються з іншими доказами , та відомості , які міг пояснити лише ОСОБА_7 , зокрема щодо обставин, які передували зупинці його транспортного засобу на блокпосту.

Доказів того , що ОСОБА_1 не погодився із результатами проведеного на місці огляду на стан алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний доказом у справі, не ґрунтується на нормах КУпАП.

Доводів про недостовірність показань свідків чи наявності сумнівів у їх неупередженість в апеляційній скарзі не наводиться.

Письмові показання свідків можуть бути прийняті до уваги, оскільки положеннями КУпАП не передбачено, що суд має приймати до уваги лише показання свідків, безпосередньо сприйнятих в суді.

Доводи про те, що поліцейський не встановив особи свідків, не відповідають матеріалам справи. У письмових поясненнях свідків зазначено дата та місце їх народження, прізвище, ім`я по батькові, та місцеперебування на час складання протоколу , оскільки вони є військовослужбовцями , а також номер телефону свідка ОСОБА_2 .

Рапортом поліцейського Кравченка К. на адресу суду надано інформацію, що забезпечити явку цих свідків у судове засідання не виявилося можливим , так як дані особи є військовослужбовцями ЗСУ і на даний час знаходяться на сході України де йдуть бойові дії.

Враховуючи , що сам ОСОБА_1 , у своїх письмових поясненнях підтвердив факт керування автомобілем, факт проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, не оспорював результати пройденого огляду, а свідки своїми підписами підтвердили обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння, підстав вважати ці докази недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Наведені вище докази спростовують доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Апеляційний суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , під час апеляційного розгляду щодо обставин за яких був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки вони суперечать сукупності інших доказів у справі.

Вказані ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду обставини про те, що він залишив на блокпосту автомобіль , пішов зі свідком пішки до сина в інший населений пункт, потім повернулися і мали намір ночувати в автомобілі, оскільки він був відчинений, він, як видно під час спілкування з поліцейськими, складання протоколу, та в письмових пояснень не повідомляв.

Жодних посилань на ті обставини, про які зазначив ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не міститься в апеляційній скарзі, і не висловлювалося як видно в суді першої інстанції під час розгляду справи.

Натомість в апеляційній скарзі захисника зазначено, що ОСОБА_1 повідомив поліцейському , що автомобіль зламався і він чекає ранку аби його відбуксирувати.

При цьому ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду вказав, що не повідомляв поліцейському будь- яких обставин щодо причини перебування автомобіля на блокпосту до початку огляду його на стан сп`яніння.

Апеляційний суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , який є приятелем ОСОБА_1 , оскільки їх пояснення суперечать встановленим судом обставинам вчинення адміністративного правопорушення та розцінює їх як обраний спосіб захисту з метою уникнення притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суперечать матеріалам справи доводи апеляційної скарги про те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були долучені вже під час розгляду справи в суді у жовтні 2022 року, а тому не є достовірними .

Як видно, матеріали справи щодо ОСОБА_1 надійшли до суду 13.06.2022 року з супровідним листом за підписом начальника ВП№ 1 Подільського РУП з описом матеріалів, який склав поліцейський ОСОБА_8 , згідно з яким до суду було направлено спецперевірка а.с. 1, адмінпротокол - а.с. 2 , роздруківка з Драгера а.с. 3 , акт огляду на стан сп`яніння а.с. 4, пояснення- а.с. 5-7,( на цих аркушах містяться пояснення Мішуренка а.с. 5, пояснення ОСОБА_2 а.с. 6, пояснення ОСОБА_3 а.с. 7) копія документів а.с. 8-9, диск з відео а.с. 10.

При направленні матеріалів справи до Одеського апеляційного суду для передачі справи до іншого суду секретарем Ананьївського суду Слабнюк О.В. було складено опис, де вказана вже нумерація аркушів судової справи та згідно описом три письмових пояснення знаходяться на арк. 7,8,9 судової справи.

Отже твердження апеляційної скарги про те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли до суду додатково, не відповідає матеріалам справи.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що протокол про адміністративне правопорушення від 07.06.2022 року, чек лист Драгера, акт огляду на стан сп`яніння, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , доводять наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. 2.9.а ПДР.

Апеляційний суд не погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що судом справа розглянута судом першої інстанції за неповного з`ясування всіх обставин справи.

Посилання судом на відеозапис, який було зроблено на мобільний пристрій поліцейського, як на один із сукупності доказів , на думку апеляційного суду не вплинуло на правильність висновків суду в цілому .

Статтею 256 КУпАП не передбачено вимогу щодо внесення до протоколу відомостей про технічний запис, яким здійснено фото або відеозапис ( якщо такий запис здійснювався).

Положення ст. 251 КУпАП не визначають обов`язкову умову зазначення точної марки та характеристик технічних засобів фіксації, які можуть бути визнані доказом, а містить таке формулювання доказу, як "показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису".

Не міститься вказівка на те, що технічними засобами відеозапису, які має застосувати поліцейський під час проведення огляду має бути лише технічний пристрій зафіксований на однострої і у ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Під час розгляду в суді першої інстанції, як видно поліцейський ОСОБА_8 пояснив, що запис на мобільний пристрій здійснювався через те, що на блокпостах відповідно до внутрішнього наказу МВС в період воєнного стану заборонено здійснення відеозапису на технічні пристрої, які мають розширене коло фіксування , тому для фіксування порядку проходження та результатів огляду було застосовано мобільний пристрій.

Як видно із відеозапису на його початку поліцейським було повідомлено, що запис здійснюється на мобільний телефон, на відеозапису зафіксовано послідовність дій поліцейського щодо огляду на стан сп`яніння чоловіка, який надав документи та назвався ОСОБА_1 , поліцейським вказано, що огляд проводиться у присутності двох свідків, результати продемонстровано алкотестеру - 2, 17 проміле, що узгоджується з іншими доказами у справі.

Як видно , висновки суду не грунтуються лише на відеозаписі .

Суд надав оцінку відеозапису у сукупності з іншими доказами, які об`єктивно узгоджуються між собою та навів мотиви чому він приймає до уваги зазначені у постанові докази і мотиви неврахування доводів сторони захисту щодо оцінки наданих доказів.

Оцінка допустимості доказів у справах, на які посилається апелянт була здійснена Верховним Судом за правилами КАСУ, а не КУпАП.

Разом із тим, суд здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за правилами , визначеними КУпАП , а відтак і за правилами КУпАП здійснюється оцінка доказів наданих суду.

Ретельний аналіз матеріалів справи дає підстави дійти висновку про те, що поліцейським дотримано приписи закону, які регламентують процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці події з використанням технічного засобу та фіксацію результатів проведеного огляду за участі двох свідків.

Доводами апеляційної скарги висновки суду не спростовуються, суд належним чином оцінив надані докази та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.

Дотримався суд і загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначених ст. 33 КУпАП.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо ОСОБА_1 з підстав , зазначених в апеляційній скарзі скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Юраш Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Любашівського районного суду Одеської області від 11 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови направити учасникам справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя О.В. Калініна