Справа №592/8628/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Косолап М. М.
Номер провадження 33/816/155/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Д`якової О.А. на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 05.11.2022 о 06 год. 00 хв. у с. В.Піщане по вул. Парнянська біля будинку № 2 керував автомобілем Dacia Logan, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Д`якова О.А. подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати дану постанову, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник зазначає наступне.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факт вживання алкоголю, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не підтвердив.

Після зупинки автомобіля, поліцейські попросили ОСОБА_1 вийти з салону і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Drager Alkotest». Оскільки ОСОБА_1 алкоголю не вживав та був не впевненим у правильності результатів приладу «Drager Alkotest», він від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ТС відмовився. Натомість з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки ТС, але не відмовлявся від його проходження у закладі охорони здоров`я.

Апелянт вказує, що в порушення Інструкції № 1452/735, поліцейськими направлення ОСОБА_1 для проходження огляду в закладі охорони здоров`я не складалося і до матеріалів справи не долучалося.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням встановленої процедури та не містить необхідних відомостей. Так, у графі «до протоколу додаються» зазначено: «акт огляду, відеозапис з камери 471485, розписка». Отже, працівниками поліції в порушення вимог п. 9 Розділу II Інструкції № 1376, ст. 256 КУпАП до протоколу внесені лише загальні назви документів, які їх не конкретизують як докази (номери документів, дати та час їх складання, інші відомості не зазначені). Що стосується долученого до протоколу відеозапису, то окрім запису «відеозапис з камери 471485», інформація про технічний засіб, яким його здійснено, дані щодо носія на який його записано відсутні.

За висновком суду першої інстанції, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні в повній мірі доведена відеозаписами, які долучені до справи та досліджені в судовому розгляді. Однак посилаючись на відеозаписи, суд у своїй постанові не визначає за допомогою яких технічних засобів воші були здійснені, не вказує характеристики цих засобів та тип носія на який відеозаписи зафіксовані. Це вказує на те, що судом досліджувалися докази, походження яких в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено, а відеозапис з фіксацією адміністративного правопорушення, працівниками поліції отримано з порушення встановленої законом процедури.

Апелянт вказує, що з відеозапису з нагрудних камер чітко вбачається, що зазначені ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні. Почервоніння очей, можливо і було наявним, оскільки ОСОБА_1 перебуває на службі в ЗСУ і несе службу в умовах воєнного стану. До речі, як видно на відеозаписі на запитання ОСОБА_1 «хто і яким чином встановив у нього такі ознаки сп`яніння», поліцейський відповів, що такі «ознаки встановлені законодавством», а тому так і було записано у протоколі та акті огляду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що свідки працівниками міліції до огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп яніння не залучалися, а тому є достатні підстави вважати, що докази наявності таких ознак у ОСОБА_1 , на момент зупинки ТС у матеріалах справи відсутні.

Також, при складанні протоколу, ОСОБА_2 були роз`яснені права передбачені ст. 63 Конституції України. Про інші, поліцейські не згадували і ОСОБА_1 всупереч вимог ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України, ст. 268 КУІІАП не роз`яснювали, Відтак, поліцейські порушили його права, передбачені Конституцією України, КУпАП, в тому числі право мати захисника, що підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Суд першої інстанції обґрунтував свої висновки Актом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , не надавши цьому доказу належну оцінку. По перше, складання акту огляду на стан сп`яніння поліцейськими є недоцільним, оскільки ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння не проходив, а тому будь-які результати відсутні. Свою згоду чи не згоду, ОСОБА_1 з цього приводу не виказував, про що свідчить відсутність: його підпису в зазначеному документі. Зазначені поліцейськими в акті огляді, ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 жодним іншим доказом не підтверджені.

Наголошує на тому, що документи на «Drager Alcotest 0603», за допомогою якого ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТС, останньому не пред`являлися, до матеріалів справи не долучені. Разом з тим серійний номер «Drager Alcotest 0603», дата його останнього калібрування у акті огляду на стан сп`яніння, протоколі про адміністративне правопорушення не вказаніі, що викликає сумнів взагалі щодо придатності цього приладу для проведення відповідного вимірювання.

Що стосується поновлення строку на апеляційне оскарження, то апелянт зазначає наступне.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», 24.02.2022 молодший сержант ОСОБА_1 призваний Сумським МТЦК на посаду командира третього стрілецького взводу другої стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 , де проходить службу по теперішній час.

Після винесення постанови Ковпаківським районним судом м. Суми від 29.11.2022 у справі №592/8628722, ОСОБА_1 був задіяний для виконання бойового завдання у польових умовах за межами Сумської області. У зв`язку з чим, він не мав об`єктивної можливості звернутися з апеляційною скаргою до Сумського апеляційного суду в установленніий законом строк.

Запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Отже, ОСОБА_1 пропустив зазначений у ст. 289 КУлАП строк на оскарження постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2022 з поважних причин, які не залежали від його волі, а тому має право на його поновлення.

Так, розгляд даної справи про адміністративне правопорушення було призначено на 17 березня 2023 року на 09.00 годину, проте ні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а ні його захисник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Крім того, в судові засідання, які були призначені на 10.01.2023 та 14.02.2023 ОСОБА_1 та адвокат Д`якова О.А. також не з`являлися, були повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляли, направлена на відому суду адресу судова повістка адвокату Д`яковій О.А. повернулася з відміткою, що «адресат відсутній за вказаною адресою», а ОСОБА_1 судові повістки отримував.

При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності апелянта, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП, п. 91, 99, 100, 101 «Правил надання послуг поштового зв`язку», позиції, викладеній у постанові ВП ВС № 800/547/17 від 25 квітня 2018 року, ОСОБА_1 та адвокат Д`якова О.А. вважаються такими, що своєчасно сповіщены у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду вказаної справи.

У провадженні апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебуває з грудня 2022 року.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності, так як відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому, суд враховує, що правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, ч.2ст.268 КУпАП.

За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 29 листопада 2022 року в судовому засіданні був присутній, проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містить ні листа, а ні розписки про те, коли ОСОБА_1 отримав копію постанови.

Строк на оскарження постанови сплив 09 грудня 2022 року.

Як зазначає адвокат, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», 24.02.2022 молодший сержант ОСОБА_1 призваний Сумським МТЦК на посаду командира третього стрілецького взводу другої стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 , де проходить службу по теперішній час.

Після винесення постанови Ковпаківським районним судом м. Суми від 29.11.2022 у справі №592/8628722, ОСОБА_1 був задіяний для виконання бойового завдання у польових умовах за межами Сумської області. У зв`язку з чим, він не мав об`єктивної можливості звернутися з апеляційною скаргою до Сумського апеляційного суду в установленніий законом строк.

13 грудня 2022 року адвокат Д`якова О.А. через канцелядію суду першої інстанції подала апеляційну скаргу.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови пропущеним не був.

Щодо постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 листопада 2022 року, яку захисник ОСОБА_3 просила скасувати, то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 Порядку визначає, що огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Аналогічні положення містить п. 2 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що, складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться, є визначена уст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААБ № 059584 від 05.11.2022;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного ОСОБА_1 , згідно якого останній від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився;

- розпискою ОСОБА_4 від 05.11.2022, відповідно до якої останній зобов`язався доставити за місцем мешкання АДРЕСА_2 ОСОБА_1 ;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушенні вимог п.2.5.ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Доводи апеляційної скарги в тому, що суд розглянув справу на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 254, 256 КУпАП є недопустимими, не заслуговують на увагу та не спростовують правильного висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, посилання на долучені до протоколу докази.

Також, з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено його про дату, час і місце судового розгляду складених відносно нього матеріалів, а також в протоколі наявний підпис ОСОБА_1 , що підтверджує його згоду на зміст протоколу (арк.с. 1).

Крім того, із дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 059584 від 05 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 , який переглянутий судом апеляційної інстанції при підготовці справи до розгляду, підтверджується факт як керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на відео видно, що його мова є нечіткою, координація рухів порушена, так і відмови водія ОСОБА_1 в від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки т/з, так і в медичному закладі, сам ОСОБА_1 підтвердив патрульним поліцейським, що вживав алкогольні напої.

Доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння до відповідного закладу охорони здоров`я , не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, враховуючи наступне.

Відповідно до п. п. 6 - 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З цих же підстав апеляційний суд визнає безпідставними і доводи захисника про те, що документи на «Drager Alcotest 0603», за допомогою якого ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТС, останньому не пред`являлися, до матеріалів справи не долучені. Разом з тим серійний номер «Drager Alcotest 0603», дата його останнього калібрування у акті огляду на стан сп`яніння, протоколі про адміністративне правопорушення не вказаніі, що викликає сумнів взагалі щодо придатності цього приладу для проведення відповідного вимірювання, оскільки, як встановлено вище, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, клопотань про ознайомлення з технічними документами на прилад, яким йому пропонувалося пройти огляд не заявляв.

З переглянутого відеозапису вбачається, що працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння або на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі, однак останній категорично відмовився від його проходження, як на місці зупинки, так і у медичному закладі.

Сам бланк направлення (додаток 1 до Інструкції) не містить будь-яких даних щодо можливості відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність вказаного направлення не є порушенням з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан алкогольного сп`яніння та не спростовує порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України .

Таким чином, ні вищевказаний Порядок, ні Інструкція не містять вимог про видачу поліцейським направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у разі відмови водія від проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Що стосується доводів апелянта про те, що з наданого суду відеозапису не вбачається дотримання працівниками поліції процесуального порядку фіксації відмови водія т/з від проведення огляду, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений поліцейським у відсутності двох свідків, тобто фіксування відмови водія від огляду на стан алкогольного сп`яніння проводилось з суттєвим порушенням норм процесуального законодавства, оскільки були відсутні двоє свідків, то апеляційний суд не буре їх до уваги, з огляду на таке.

Порядок затверджений 17 грудня 2008 року постановою Кабінету Міністрів України № 1103 на реалізацію положень ст. 266 КУпАП, що вбачається із преамбули постанови. Останні зміни у Порядок вносилися постановою КМУ № 888 від 28.10.2015.

Частина 2 ст. 266 КУпАП на той час визначала, що Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Між тим Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» 16 лютого 2021 року № 1231-IX частину другу статті 266 КУпАП викладено у такій редакції: "Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення".

Враховуючи ієрархію нормативних актів, слід керуватися не підзаконними Порядком, в якому не вносилися зміни останні сім років, а саме законом частиною 2 ст. 266 КУпАП в чинній редакції.

Відтак, поліцейським дотримано вимоги ст. 266 КУпАП щодо відеофіксації, у тому числі відмови водія від проходження огляду.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції досліджувалися докази, походження яких в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено, а відеозапис з фіксацією адміністративного правопорушення, працівниками поліції отримано з порушення встановленої законом процедури, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки таке твердження не спростовує факту вчинення правопорушення.

Апеляційний суд відхиляє такий довід, адже ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Що стосується доводів апелянта, про те, що суд першої інстанції обґрунтував свої висновки Актом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , не надавши цьому доказу належну оцінку, складання акту огляду на стан сп`яніння поліцейськими є недоцільним, оскільки ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння не проходив, а тому будь-які результати відсутні, а свою згоду чи не згоду, ОСОБА_1 з цього приводу не виказував, про що свідчить відсутність: його підпису в зазначеному документі, то апеляційний суд вважає їх апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в акті огляду на стан сп`яніння наявний підпис ОСОБА_1 , що підтверджує його згоду зі змістом такого акту.

Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено? а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції однобічно та упереджено вирішив справу, не з`ясував обставин, які мають суттєве значення для встановлення істини, знехтував конституційним принципом презумпції невинуватості, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Д`яковій О.А. строк на оскарження постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 листопада 2022 року.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Д`якової О.А. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.