ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа 638/5874/22 Головуючий І інстанції - Цвіра Д.М.
Провадження № 33/818/536/23 Суддя доповідач - Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Гєрцик Р.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 01 грудня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 01 грудня 2022 року року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

01.05.2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій за її змістом просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі та його не було належним чином повідомлено про місце та час судового засідання.

Дослідивши апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її ухвалення.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що 21.10.2022 року до суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що справа буде розглядатись у Дзержинському районному суді м. Харкова.

Суд, отримавши матеріали справи, повідомляв ОСОБА_1 про судове засідання 01.12.2022 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу місця проживання ОСОБА_1 , зазначену у протоколі. На адресу суду першої інстанції повернувся конверт з судовою повісткою, з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, тобто ОСОБА_1 , достовірно володіючи інформацією про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в суді, повідомив інформацію, яка унеможливила його участь у розгляді справи.

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що судова повістка була надіслана на адресу, саме яку зазначив ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також таку адресу ним було зазначено і в апеляційній скарзі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Отже, враховуючи, що судом першої інстанції було вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, а саме: направлено судову повістку на вказану ним поштову адресу, а також те, що ОСОБА_1 було відомо, що адміністративний матеріал відносно нього буде розглядатися в Дзержинському районному суді міста Харкова, про що йому повідомлялось при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апелянт у розумні інтервали часу мав вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та, відповідно цікавитися результатом розгляду такої справи.

Також, з даних, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень судом встановлено, що текст оскаржуваної постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2022 року був надісланий судом до Реєстру 05.12.2022 року та оприлюднений в Реєстрі 07.12.2022 року. В той час, як ОСОБА_1 звернувся до суду лише 07.04.2023 року з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та 11.04.2023 року ознайомився з матеріалами справи (а.с. 23).

Однак, з апеляційною скаргою звернувся лише 01.05.2023 року, в якій не зазначив поважних причин для поновлення строку.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Поважними причинами слід вважати обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.

Даних поважних причин наведено не було, а сам факт відсутності в судовому засіданні апелянта з огляду на виконані судом вимоги ст.277-2 КУпАП автоматично не створює умов беззаперечного визнання такої причини поважною та такою, що не потребує застосування дискреційних повноважень з боку суду, тож на думку суду відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги, що клопотання ОСОБА_1 не містить відомостей про наявність поважних об`єктивних причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, враховуючи положення ч.2 ст.294 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження відмовити, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Оскільки, підстав для поновлення пропущеного процесуального строку немає то у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційну скаргу - повернути апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 01 грудня 2022 року - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 01 грудня 2022 року.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик