Справа№ 953/5816/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2023 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова, розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 268534 від 01.10.2022, ОСОБА_1 01.10.2022 о 17 годині 00 хвилині в м. Харкові по вул. Тюрінській, 73, керував транспортним засобом «BMW 330D», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовився під безперервний відеозапис бодікамерою, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до встановленого порядку.

Правопорушник та його представник адвокат Заболотько В.Б. в судовому засіданні просили закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять належного, допустимого та достатнього доказу керування транспортним засобом та зупинки транспортного засобу. Крім того, під час складання протоколу допущено ряд порушень, а саме: не роз`яснено права особі, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначенні ознаки наркотичного сп`яніння, які не являються ознакам такого сп`яніння.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, а також переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, установив наступне.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень статті 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно пункту 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 1.9. ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з пункту 2.9. «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, зокрема, чи керувала особа, тобто була водієм транспортного засобу на місці його зупинки, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Так, відповідно до статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського..

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі Інструкція), врегульовано порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ІІ Інструкції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Сам по собі протокол не є беззаперечним доказом на підставі якого встановлюється факт вчинення особою адміністративного правопорушення, а документом, в якому фіксуються обставини можливого правопорушення. Водночас, факт вчинення адміністративного правопорушення має встановлюватись судом з урахуванням інших доказів по справі, які мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності, достатності та в своїй сукупності підтверджувати вину особи поза розумним сумнівом.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 268534 від 01.10.2022, ОСОБА_1 01.10.2022 о 17 годині 00 хвилин в м. Харкові по вул. Тюрінська, буд. 73, керував транспортним засобом «BMW 330D», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовився під безперервний відеозапис бодікамерою, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, Управління патрульної поліції Харківської області, до протоколу про адміністративне правопорушення додано: направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» від 01.10.2022; рапорт інспектора взводу №1 роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Романа Глушко від 01.10.2022; відеозаписи з нагрудної камери поліцейського АЛ 2028 Г.

Суд враховує, що частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та в силу положень статей 251, 252 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З відтворених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до адміністративного протоколу Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції вбачається, що транспортний засіб темного кольору, був припаркований на узбіччі, відкрити багажник, біля відкритого багажнику знаходиться ОСОБА_1 та патрульні поліцейські. Один з працівників поліції пропонує ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на що ОСОБА_1 погоджується. Далі в 16.42 відтворення відео припиняється. В 16.43 відео відтворюється, однак на відеозаписі присутній лише звук, зображення відсутнє, оскільки камери прикрита якимсь предметом, з запису чутно лише нерозбірливу розмову, музику автомобілю та шум від руху транспортного засобу. В 16.45 запис повність припинено та повторно відновлено в 17.09, чутно лише шум від руху транспортного засобу, камера прикрита не відомим предметом, зображення відео відсутнє. В 17.11 год. стає видно зображення запису, з відео вбачається, що з патрульної машини вийшли поліцейські та ОСОБА_1 . Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що вони приїхали до закладу охорони здоров`я, та чомусь запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_2 сказав, що напевне відмовляється, після чого патрульний пояснив, що на нього буде складено протокол, за відмову від проходження на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, відео не містить даних щодо: зупинки транспортного засобу «BMW 330D», р.н. НОМЕР_1 »; факту керування даним автомобілем ОСОБА_1 та перебування останнього за кермом. Крім того, поліцейським не проводився безперервний запис бодікамерою, а в такому випадку повинні бути залученні свідки. Крім того, протокол складено у зв`язку з виявленням ознак наркотичного сп`яніння, на огляд виявлення таких ознак зафіксована згода ОСОБА_1 пройти огляд, однак з подальшого відео вбачається, що поліцейський запропонував проти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння, на проведення огляду якого ОСОБА_1 відмовився.

При цьому суд зауважує, що з наданого суду відеозапису, ОСОБА_1 візуально не мав ознак, які зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення, руку не тремтять, на запитання поліцейського відповідає спокійно, чітко та адекватно.

Таким чином в відтворених у судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського та доданих до протоколу письмових матеріалів, містять очевидні суперечності та протиріччя один одному.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ, зокрема, у рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи тяжкість можливого покарання, притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП носить кримінально-правовий зміст в розумінні ЄСПЛ. Відповідно повинен автоматично «включатися» принцип презумпції невинуватості.

Відповідно до вимог пункту 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В межах розгляду даної справи судом не встановлено будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «BMW 330D», р.н. НОМЕР_1 , 01.10.2022 о 17-00 годині в м. Харкові по вул. Тюрінській, 73, як зазначено поліцейським у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 268534 від 01.10.2022, та його зупинку поліцейськими відповідно до пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Та крім того, протокол складено за відмову від проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння, в той час, як поліцейським запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. А тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не був водієм в розумінні вимог пункту 1.10 ПДР України.

З огляду на зазначене, а також те, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, є особа, яка керує транспортним засобом, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні 01.10.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не доведена, що є підставою для закриття провадження по справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя- С.Л. Шаренко