Справа № 309/2525/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах останнього на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2019 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 гривень судового збору.

Відповідно до постанови, - громадянин ОСОБА_1 03 серпня 2019 року о 10 год. 18 хв. в с. Яблуниця по вул. Героїв Майдану, біля ресторану «Батьківський поріг», керував автомобілем марки «GELYCK-2MR7151», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 053850 від 03.08.2019 року, показниками приладу «Драгер» з результатом 0,94% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Фула М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, та порушив вимоги ст.ст.248,249 КУпАП, також те, що судом першої інстанції не враховано те, що саме по собі визнання вини, не є достатнім доказом і підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат Фула М.Ю. зазначає, що участі у розгляді справи не приймав, копію постанови ОСОБА_1 отримав 09 жовтня 2019 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка про вручення рекомендованого поштового відправлення. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 19.09.2019.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Фула М.Ю. не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи.

Апеляційний суд бере до уваги те, що судовий розгляд справи неодноразово відкладався. При цьому, звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Фули М.Ю., відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

У цьому контексті, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (справа №3236/03 від 03.04.2008), у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності правопорушника чи його представника, апеляційний суд не вбачає.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що адвокат Фула М.Ю. у суді першої інстанції участь не приймав, а копію постанови ОСОБА_1 отримав 09.10.2019, у зв`язку з чим доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на особи захист, тому доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили адвокату Фулі М.Ю. своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 053850 від 03.08.2019, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 03 серпня 2019 року о 10 год. 18 хв. в с. Яблуниця по вул. Героїв Майдану, біля ресторану «Батьківський поріг», керував автомобілем марки «GELYCK-2MR7151», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується показникоми приладу «Драгер» з результатом 0,94% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Підписами у протоколі ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом документу ознайомлений.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується рапортом інспектора СРПП №3 Яремчанського ВП Івано-Франківської області від 03.08.2019; поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 03.08.2019; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківкою тестування на визначення стану алкогольного сп`яніння з приладу технічного засобу алкотест «Drager» 6810, якою підтверджено, що ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані, результат тестування позитивний, - 0,94% проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 03.08.2019; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 329619 від 03.08.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої водій ОСОБА_1 керував автомобілем 03.08.2019 о 10 год. 18 хв. в с. Яблуниця по вул. Героїв Майдану, та не пред`явив посвідчення водія для перевірки, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР; відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної поліції, з якого встановлено, що водій ОСОБА_1 добровільно погодився на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - приладу «Drager» 6810, який дозволений до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, який показав результат тесту 0,94 % проміле.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Апеляційний суд відхиляє доводи захисника Фули М.Ю. про те, що показники приладу «Alkotest 6810» фірми «Drager» не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки апелянтом не наведено з цього приводу жодних переконливих доводів.

Як вбачається з свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.7), що технічний прилад Drager Alcotest 6810, застосований працівниками поліції 03.08.2019 для перевірки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 пройшов повірку 10.10.2018, таким чином, його показники є допустимими доказами.

Відтак, апеляційний суд вважає, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є доведеним, а отже у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника Фули М.Ю. щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника Фули М.Ю. не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Фула М.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови судді Хустського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката Фули М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , -залишити без задоволення.

Постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага