єдиний унікальний номер справи 546/159/23
номер провадження 3/546/118/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює, РНОКПП суду не відомий, до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

До Решетилівського районного суду Полтавської області 06 лютого 2023 року від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 23 січня 2023 року о 11 годині 00 хвилин в с. Потічок Полтавського району Полтавської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці чи у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, органом, який ініціював притягнення особи до адміністративної відповідальності також було надано наступні докази:

протокол про адміністративне правопорушення від 23.01.2023 серії ААД № 346347, в якому зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився (а.с.3);

Копію направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився

письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких він був запрошений працівниками поліції в якості свідка та в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.8);

письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , відповідно до яких 23.01.2023 близько 11 год. 30 хв. в с. Потічок з синього Рено, н.з. НОМЕР_1 , вийшов ОСОБА_1 , який був в стані сильного сп`яніння, та погрожував йому, після чого ОСОБА_1 сів в автомобіль та поїхав в невідомому напрямку (а.с. 9);

письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , відповідно до яких 23.01.2023 близько 11 год. 30 хв. вона помітила у вікно громадянина ОСОБА_1 , який під`їхав до школи автомобілем в стані сильного сп`яніння та після деякого часу сів за кермо та поїхав (а.с. 10);

письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , відповідно до яких 23.01.2023 близько 12 години він під`їхав до магазину в с. Потічок, біля якого стояв автомобіль синього кольору та біля якої знаходився ОСОБА_1 , який був у стані сп`яніння. У подальшому ОСОБА_1 придбав у магазині пляшку пива, сів за кермо автомобіля та поїхав в напрямку с. Миколаївка, після чого ОСОБА_5 побачив як за ОСОБА_1 поїхала поліцейська машина (а.с. 11).

DVD-диск із відеофайлами, які було переглянуто у судовому засіданні (а.с. 13).

У судовому засіданні 28 лютого 2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину не визнав та суду повідомив, що 22 січня 2023 року до нього зателефонував сусід та попросив попиляти дрова. На наступний день 23 січня 2023 року він поїхав до сусіда попиляти дрова, пиляв їх десь дві години, випили кави, а потім сусід запропонував випити вина. Він погодився та випив дві кружки вина. Після цього він поїхав додому, поставив пилу та побачив, що хата була замкнута, оскільки його дружина пішла на роботу в школу та забрала з собою ключі. Потім із сусідом на ім`я ОСОБА_6 вони поїхали до школи на автомобілі ОСОБА_1 , щоб він міг взяти ключі у дружини. Після цього вони поїхали до кума сусіда, куди через деякий час приїхали працівники поліції, та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на що він відмовився, оскільки за кермом автомобіля був сусід. В подальшому ОСОБА_1 уточнив свої показання та заначив, що після того, як він випив вина, він пішов додому пішки.

Допитаний за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у судовому засіданні 03 березня 2023 року свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що він є двоюрідним братом ОСОБА_1 23 січня 2023 року він прийшов до ОСОБА_1 додому та побачив, що той ходить по двору, оскільки у нього не було ключів від хати. Потім він сів за кермо автомобіля ОСОБА_1 , а той сів збоку, бо був випивший, та поїхали до його дружини по ключі. Там вони зачекали хвилин двадцять, а потім подзвонив його кум та попросив про допомогу. Вони поїхали до нього та він пішов допомагати куму. Зі слів ОСОБА_1 він вживав алкогольні напої у сусіда, якому допомагав пиляти дрова. При ньому ОСОБА_1 не керував автомобілем.

У зв`язку із викликом свідків судове засідання було відкладене на 27.03.2023, яке за клопотанням ОСОБА_1 було відкладене на 18.04.2023.

04 квітня 2023 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що будучи тверезим він припаркував машину біля дому та після цього випивав. Однак до нього приїхали поліцейські та почали пояснювати ОСОБА_1 , що він керував транспортним засобом у стані сп`яніння, хоча ОСОБА_1 так не робить. Також ОСОБА_1 зазначив, що за чинним законодавством стан сп`яніння не встановлюється за поясненнями свідків, тому матеріалами справи не підтверджено, що він приймав спиртне саме до або під час керування транспортним засобом. Тому відмовився від проходження огляду він не як водій, що не є складом правопорушення за статтею 130 КУпАП. Також ОСОБА_1 , вивчивши судову практику за подібними обставинами, посилався на постанови Київського апеляційного суду у справі №752/14164/16-п, Волинського апеляційного суду у справі №165/2538/21, Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року у справі №205/5986/21. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Зокрема, ОСОБА_1 вказав, що його не відсторонили від керування, а просто відпустили, що побічно доводить, що автомобіль нікуди не їхав, а стояв на місці. Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджено жодним доказом. Посилаючись на вищезазначені обставини, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним клопотанням та просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 40 46).

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 272 КУпАП на виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Таким чином свідки мають бути допитані безпосередньо у судовому засіданні.

На виконання вказаної норми закону судом здійснювався виклик свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання 18 квітня 2023 року.

13 квітня 2023 року від свідка ОСОБА_5 надійшли письмові пояснення, у яких він зазначає, що не може з`явитися у судове засідання 18 квітня 2023 року та повідомляє, що в кінці січня 2023 року в селі Потічок біля магазину він зустрів ОСОБА_1 , який був в стані алкогольного сп`яніння, на зауваження реагував агресивно та висловлювався нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_1 пішов до магазину, де також поводився агресивно, на прохання покинути магазин не реагував. Факту керування транспортним засобом він особисто не бачив (а.с. 47).

Інші свідки у судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим судове засідання було відкладене на 10 травня 2023 року та здійснено повторний виклик свідків.

24 квітня 2023 року від свідка ОСОБА_8 надійшли письмові пояснення, відповідно до яких нею було написано під диктовку поліцейського текст та підписано його. При тому їй пообіцяли, що її не будуть викликати з цього приводу. Про жодне сп`яніння ОСОБА_1 , як 23.01.2023, так і взагалі їй нічого не відомо, як і про керування ним автомобілем. Від жодних пояснень вона відмовляється. Додала, що не попереджалася про жодну відповідальність при написанні пояснень під диктовку працівників поліції (а.с. 53).

Свідок ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.55).

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція №1452/735)

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І Інструкції №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно пунктів 6, 7 розділу І Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наведені норми закону вказують на необхідності проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння саме водіїв транспортних засобів та на місці зупинки транспортного засобу.

Водночас ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував факт керування ним 23.01.2023 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та пояснював, що в той день вживав алкоголь, однак після того не керував транспортним засобом.

Письмові пояснення свідків, надані суду, суперечать первісним письмовим поясненням, які надійшли до суду разом із протоколом про адміністративне правопорушення, та свідчать про те, що вказані свідки особисто не бачили факту керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. При цьому суд позбавлений можливості допитати вказаних свідків у судовому засіданні для уточнення суперечностей в письмових поясненнях з огляду на їх неявку.

Аналізуючи переглянуті відеофайли, що містяться на DVD-диску, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено, що відповідно до відеофайлів із назвами «0000000_000000_0826_0470» та «0000000_000000_1327_0471» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 перебуває біля автомобіля синього кольору з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в бесіді з працівниками поліції веде себе агресивно, виражається нецензурною лайкою. На відеофайлі «0000000_000000_1827_0472» ОСОБА_1 сідає до автомобіля поліції, один із працівників поліції веде розмову із свідком, зміст якої встановити достеменно не вдалося. Відеофайли «0000000_000000_3432_0473», «0000000_000000_3506_0474», «0000000_000000_4630_0475», та «0000000_000000_5058_0476» містять інформацію про спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції в іншому місці населеного пункту, де працівники поліції пропонують пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння, на що той в нецензурній формі відповідає відмовою (а.с. 13). Тобто жоден із відеофайлів не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У свою чергу судом встановлено, з огляду на положення ст. 251 КУпАП, що у посадової особи, яка ініціювала процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, по обставинах, що вказані в адміністративному протоколі від 23.01.2023, немає будь-яких доказів, які могли б бути оцінені судом за принципом «поза розумним сумнівом».

За таких обставин суд не може прийняти рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності будь - яких належних та допустимих доказів вини цієї особи.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Оцінюючи докази, необхідно керуватися принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його прецедентної практики під час оцінки доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282). Критерій доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року Європейський суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Отже, враховуючи сукупність вищевикладених обставин та висновків, з огляду на імперативні положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, норми ст. 245, 251, 278, 280 КУпАП, об`єктивні докази, які б «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 правопорушення, в матеріалах справи відсутні і особою, яка ініціювала його процедуру притягнення до адміністративної відповідальності не доведені.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тобто, за сукупності вищевикладених та встановлених обставин у їх взаємозв`язку, суд доходить висновку, що розпочате адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 61, 62 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 7, 130, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Зіненко