Справа № 331/1979/23
Провадження № 3/331/960/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за протоколом ВАВ №255519 від 25.03.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.03.2023 року ВАВ №255519 24.03.2023 року о 18-30 годин гр. ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 здійснив вигулювання собаки без намордника, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме собака вкусив ОСОБА_2 .. Таким чином ОСОБА_1 порушив ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що він перебрався з дачі до м. Запоріжжя, попередньо взявши із собою собаку на прізвисько «Дана», яка є метісом вівчарки та алабая, віком майже 5 років. У собаки є всі щеплення та документи. Він вигулював собаку на повідку, коли сусідка з сусіднього будинку почала з ним сварку, на що собака зреагувала та дійсно вкусила ОСОБА_2 .. ОСОБА_1 розкаявся, просив суворо не карати, вказав, що вже примирився із ОСОБА_2 та на майбутнє, щоб не було подібних ситуацій, собака вже ходить у наморднику.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом враховується, що у Рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року, Європейський суд з прав людини сформував критерії (тест Енгеля), для визначення поняття «кримінальне обвинувачення». для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією «криміналу» згідно з національним законодавством. При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією. Наприклад, обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції і т.д. Таким чином, протокол, що є предметом розгляду у цій справі є, з урахуванням «тесту Енгеля», кримінальним обвинуваченням, і суд має забезпечити гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції.

Частиною 2 статті 154 КУпАП, (за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення) передбачено відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях) вчинена повторно протягом року.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 157 КУпАП є власник собаки, який протягом року до вчинення діяння притягався до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Однак, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 154 КУпАП.

Таким чином матеріалами справи спростовано, що ОСОБА_1 є суб`єктом цього правопорушення.

Згідно складу правопорушення, яка викладена у протоколі, ОСОБА_1 вигулював собаку без намордника, у результаті чого, тварина заподіяла шкоду здоров`ю неповнолітньої.

Протокол містить посилання на заподіяння шкоди здоров`ю, що не належить до ознак об`єктивної сторони складу інкримінованого адміністративного правопорушення. Натомість, є ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії » рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673 / 04) та «Карелін проти Pocії » заява № 926 / 08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виклад складу адміністративного правопорушення містить ознаки іншого адміністративного правопорушення, аніж те, за якими дії кваліфіковані. Оскільки суд не може перебирати на себе повноваження особи, яка склала протокол, склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 154 КУпАП не підтверджений доказами.

Положення ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Процесуальні норми Кодексу України про адміністративні правопорушення містять аналогічні процесуальні обов`язки, покладені на особу, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, встановити, чи відповідає описане у протоколі діяння диспозиції відповідної статті КУпАП, наявність вини у діях особи, та чи підтверджується наявність складу правопорушення відповідними доказами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять ідомостей про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП, та що він є суб`єктом даного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, доходжу до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 154 КУпАП слід закрити через відсутність події та складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст.154, п.1 ч. 1 ст.247, ст.ст.280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 154 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц