Справа № 948/347/23
Номер провадження 3/948/230/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , місце служби - військова частини НОМЕР_1 , номер обслуги,
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
у с т а н о в и л а :
за приписами ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який триває і зараз.

Згідно з розпорядженням Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, зокрема, Машівському районному суду Полтавської області визначена підсудність справ Вовчанського районного суду Харківської області таВеликобурлуцького районного суду Харківської області.
25.01.2023 о 18 год 00 хв солдат ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , на території тимчасового місця дислокації в/ч НОМЕР_1 , виконував обов`язки військової служби в умовах особливого періоду, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що вживав алкогольні напої та продовжував виконувати обов`язки військової служби, вину визнає повністю (а.с. 1).
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином та завчасно, зокрема через ВСП та засобом поштового зв`язку за адресою місця проживання, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 11-14), подав заяву про розгляд справи без його участі, одночасно зазначив, що свою вину визнає, з протоколом згідний та ознайомлений, скарг, заяв, претензій відносно посадових осіб ВСП не має, просить призначити найменш суворе покарання (а.с. 8).
Оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковою, суд розгляну справу за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується наступною сукупністю матеріалів адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт вчинення правопорушення (а.с. 1);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатами тестування, відповідно до яких у ОСОБА_1 виявлено 1,10 %о алкоголю (а.с. 2);
- копією свідоцтва про державну реєстрацію аналізатора «Алконт» та копією свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 3, 4);
- копією військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 5-6);
- копією витягу з наказу про визначення уповноважених посадових осіб, яким надано право на складання протоколів про військові адміністративні правопорушення (а.с. 7).
Згідно із ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» (в редакції на момент вчинення правопорушення) особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Так, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який триває і натепер.

Ураховуючи наведені норми, станом на 25.01.2023 діяв особливий період.
Відповідно до ст. 49 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Згідно зі ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Отже, суд уважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (в редакції на момент вчинення правопорушення), як дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, а саме: виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суд визнає повне визнання вини, розкаяння винного.
Обставин, що обтяжують відповідальність, суд не вбачає.
Накладаючи адміністративного стягнення, суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих провину обставин, майновий стан та доходить висновку, що йому потрібно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з урахуванням ст. 8 КУпАП.
На підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнений.
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655, 00 грн.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С. М. Косик