Справа № 946/2908/23
Провадження № 3/946/1336/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 травня 2023 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 20 квітня 2023 року о 22:30 годині керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та почервоніння очей, але від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, а навпаки, особисто сам запропонував пройти його після зупинки транспортного засобу.

Незважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови та почервоніння очей), але від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився. Суд визнає ці докази таким, що складені повноважною особою, а саме поліцейським, який відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП є уповноваженою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі події правопорушення з відеотехніки службового транспортного засобу зафіксовано, як автомобіль «ВАЗ 21099» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням притягуваного ОСОБА_1 рухався, після чого був зупинений поліцейськими. Крім того, на відеозаписі події правопорушення зафіксовано, як працівники поліції неодноразово (тричі) пропонували притягуваному ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак притягуваний ОСОБА_1 у всіх випадках чітко та однозначно відмовився від цього.

Отже, досліджені відеозаписи повністю спростовують посилання притягуваного ОСОБА_1 на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та сам запропонував працівникам поліції пройти огляд. Суд пов`язує неправдиві показання притягуваного з обраною ним позицією захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП випливає, що оглядові на стан наркотичного сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п.п. 3, 4 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки наркотичного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких порушення мови та почервоніння очей, які були виявлені поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підставами для проведення його огляду.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, з сукупності усіх досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 в порушення вимог вказаного п. 2.5 ПДР на вимогу поліцейських пройти у встановленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дає змогу суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе порушення порядку користуванням правом керування транспортного засобу, що відповідно до ч.2 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до даних довідки начальника САП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, згідно облікових даних ІП «ГСЦ Посвідчення водія», ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 30.07.2022.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко