Номер провадження: 33/813/1424/23
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., адвоката Галкина К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 постанову Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 174 КУпАП, -

встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 174 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 125 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2125 грн., з конфіскацією предметів, виявлених та вилучених під час обставин, викладених у протоколі серії ВАВ № 885384 від 01.06.2023 року. Стягнуто ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2023 року, що складає 536,80 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 31.05.2023 року о 21:45 год., за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 , здійснив чотири постріли з пристрою для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями несмертельної дії в невідомих осіб, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 174 КУпАП (Стрільба з вогнепальної чи холодної метальної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії або пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку).

Не погоджуючись з постановою Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

Свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 визнав, що підтверджується відміткою «згоден» у протоколі. Крім того, було добровільно видано працівникам поліції документи та речі, однак постанова підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу на посаді старшого офіцера організаційно-планового відділення військової частини НОМЕР_1 , а отже згідно до приписів ч. 1 ст. 15 КУпАП, військовослужбовці …, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. На виконання зазначеної норми Статуту, командиром військової частини НОМЕР_1 , було видано наказ про призначення службової перевірки від 02.06.2023 року №349.

Зважаючи на вищевикладене, просить постанову Київського районного суду від 07 липня 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити, так як 09.06.2023 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 174 КУпАП ОСОБА_1 вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, в порядку передбаченому КУпАП та Статутом.

Також, просить в разі скасування постанови Київського районного суду від 07.07.2023 року, конфісковані пристрій для відстрілу патронів, споряджений гумовими метальними снаряди несмертельної дії «ПМРФ» кал. 9 мм № НОМЕР_2 , магазин, три патрони, чотири гільзи, дозвіл виданий 30.12.2022 року №26012, повернути в установленому законом порядку.

Заслухавши пояснення адвоката Галкина К.О., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 174 КУпАП передбачено відповідальність за стрільбу з вогнепальної чи холодної метальної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії або пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку.

Проте, всупереч вказаних вимог закону, районний суд не з`ясував всі обставини справи та розглянувши справу поверхово, дійшов невірного висновку про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП.

Законом України № 2263-ІХ, що набрав чинності 23.05.2022 затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з посвідчення офіцера НОМЕР_3 , ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді старшого офіцера організаційно-планового відділення військової частини НОМЕР_1 , а отже на нього, як на військовослужбовця поширюється дія статутів Збройних Сил України.

Так із наданого до суду апеляційної інстанції витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.06.2023 року про призначення службової перевірки вбачається, що відповідно до розділу 7 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 року № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року, з метою з`ясування причин порушення громадського порядку старшим офіцером організаційно-планового відділення майором ОСОБА_1 , наказано провести службову перевірку з метою з`ясування причин порушення громадського порядку старшим офіцером організаційно-планового відділення майором ОСОБА_1 .

Згідно доповідної записки, а також витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.06.2023 року № 112, вбачається, що в ході проведення службової перевірки підтвердився факт порушення громадського порядку старшим офіцером організаційно-планового відділення майором ОСОБА_1 , про що були складені представниками Національної поліції протоколи про адміністративне правопорушення від 01.06.2023 року №885384 за ч. 1 ст. 174 КУпАП та № 885385 за ч. 1 ст. 173 КУпАП. У діях старшим офіцером організаційно-планового відділення майором ОСОБА_1 вбачається вина у формі непрямого умислу. У зв`язку із чим за порушення ст. ст. 13, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності старшого офіцера організаційно-планового відділення майором ОСОБА_1 та накладено дисциплінарне стягнення «Догана».

Так, відповідно до ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Статті 11, 13, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV містять наступні положення:

Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно із ст. 21, 22 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та зброї допускається, якщо інші заходи виявилися неефективними або якщо через обставини застосування інших заходів є неможливим. Застосуванню зброї, за винятком випадків раптового нападу, нападу із застосуванням бойової техніки, транспортних засобів, літальних апаратів, морських і річкових суден, втечі з-під варти зі зброєю або за допомогою транспортних засобів під час руху, повинно передувати попередження про намір застосовувати зброю і постріл угору. У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

Військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.

Згідно із ст. 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, солдат зобов`язаний, зокрема, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки.

Відповідно до положень ст. 195 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 550-XIV, застосуванню фізичної сили, вогнепальної та холодної зброї, якщо дозволяють обставини, мають передувати попередження про намір їх використання. Без попередження фізичну силу, зброю можуть застосовувати у разі виникнення загрози життю або здоров`ю військовослужбовців, нападу на чатового, на об`єкти, які охороняють, вартове приміщення або зміну, що прямує до постів (з постів). За неможливості уникнення застосування сили (зброї) це не повинно перевищувати міри, необхідної для виконання покладених на чатових обов`язків. У разі заподіяння чатовими шкоди особовий склад варти забезпечує в найкоротший строк подання потрібної допомоги потерпілим. Про застосування фізичної сили (зброї) чатовий або розвідний негайно доповідає начальникові варти, а начальник варти - черговому варт (черговому військової частини). Перевищення повноважень у застосуванні сили (зброї) має наслідком відповідальність, встановлену законом України.

Згідно із ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

З аналізу наведених норм слідує, що порушення правил поводження зі зброєю під час несення військової служби є складом відповідного військового адміністративного правопорушення, об`єкт якого є відмінним від об`єкту правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , а суб`єкт складу такого правопорушення є спеціальним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 174 КУпАП працівниками поліції кваліфіковані невірно, оскільки об`єктивна сторона правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , за яке військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах, в переліку визначеному в ч. 1 ст. 15 КУпАП відсутнє.

ОСОБА_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.06.2023 року № 112 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинене правопорушення, та отримав стягнення у вигляді «Догана».

Отже, дослідивши наявні матеріали справи, з урахуванням того, суд позбавлений можливості самостійно кваліфікувати дії особи, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 174 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 174 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 174 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вилучений пістолет (спецзасіб) «ПМРФ» серії НОМЕР_2 , кал. 9 мм, магазин, 3 патрони та дозвіл на неї № НОМЕР_4 , виданий 30.12.2022 року, які зберігаються в сейфі добровільної видачі зброї дозвільної системи ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова