УХВАЛА

Справа № 495/10111/22

Номер провадження 3-зв/495/2/2023

16 березня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д.

за участю секретаря Коліниченко Н.О.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16.03.2023 року на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімової Н.Д. надійшла заява про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Заява мотивована тим, що суддя Мишко В.В., який розглядає справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, не може брати участь у розгляді його справи, оскільки під час перебування справи в провадженні судді білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. йому не було надіслано жодної повістки про виклик в судове засідання. У зв`язку з чим йому було не відомо про розгляд вказаної справи, що є підставою для недовіри суду.

На адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд відводу судді Мишко В.В., без його участі, заяву підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Складовою частиною права на справедливий суд, яке гарантується ст.6 Конвенції, є розгляд справи саме незалежним і безстороннім, неупередженим судом, яке з поміж іншого забезпечується правом на відвід.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України"(Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 р. у справі "Новік проти України"(Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а Конституційний суд України у пунктах 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що "не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення", а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним.

У цьому рішенні Конституційний суд України поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.

Відповідно до стаття 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Статті75,76 КПК України, містять вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, серед яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, що викликають сумнів в його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

В рішенні ЄСПЛ "Мироненко і Мартенко проти України", зокрема уп. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" та "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства").

Дослідивши підстави заявленого клопотання про відвід судді у справі, суд приходить до висновку про відсутність обставин, передбачених ст.75 ч.4 КПК України, які б указували або викликали сумнів в об`єктивності чи неупередженості судді в розгляді справи про адміністративне правопорушення, які ґрунтується виключно на припущеннях про нібито допущених суддею Мишко В.В.

Посилань щодо недотримання положень п.п.1-3, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 75, ч. 76 КПК України заява про відвід судді не містить.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід має бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні. Відтак, оскільки усі доводи заявника не підтверджені жодними належними та допустимими доказами й не можуть свідчити про наявність сумнівів в неупередженості судді Мишко В.В., не вбачається процесуальних підстав для задоволення відводу судді.

За таких обставин, суд вважає за необхідне заявлений відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 76,80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д.Анісімова