Справа № 317/1985/22
Провадження № 3/317/70/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ткаченко М.О., за участю адвоката Самойленка І.І., розглянувши матеріал, що надійшов із Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є військовослужбовцем, командиром групи десантних катерів, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 106658 від 08.09.2022, відповідно до якого 08.09.2022 о 00 год 05 хв у Запорізькому районі, с. Біленьке, вул. Шкільна, біля буд. 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Запах алкоголю с порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків та під відеозапис. Також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою Alcotest Drager 6810. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Самойленка І.І. було встановлено, що CD-диск, який було долучено до матеріалів справи не відтворюється на комп`ютері, крім того у протоколі та доданих до нього матеріалах відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснювалися вказані відеозаписи, з огляду на що постановою суду від 08.12.2022 вказаний адміністративний матеріал було повернуто до Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для усунення вказаних недоліків та його належного оформлення.

У грудні 2022 року від ЗРУП ГУНП в Запорізькій області до суду повторно надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, разом із CD-диском із відеозаписом події. Проте жодної вказівки про технічний засіб, яким здійснювався відеозапис, органом поліції не зазначено.

У судовому засіданні адвокат Самойленко І.І. підтримав подані ним 20.10.2022 письмові заперечення, в яких зазначено, що складений протокол не відповідає дійсності, оскільки працівники патрульної поліції самі підійшли до автомобіля, в той час коли ОСОБА_1 перебував по вул. Шкільній, 21 в с. Біленьке він знаходився біля автомобіля, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння зафіксовано не було, вимоги про зупинку транспортного засобу відповідно теж не було. Також звернув увагу суду на те, що в протоколі відсутні факти керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, захисник зауважив, що на CD-диску міститься один відео-файл, на якому не відображено ані як було зупинено автомобіль, ані особу, яка їм керувала, ані момент роз`яснення особі прав та обов`язків, ані свідків, які виходячи з матеріалів справи були присутні при відмові особи від проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відеозапис з нагрудної камери у повній мірі, який має бути безперервний. Це свідчить про те, що відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис на CD-диск, що прямо заборонено Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступд о відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100. Враховуючи те, що доданий до протоколу відеозапис змінювався або редагувався, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв`язку із чим доданий до протоколу відеозапис не є належним та допустимим доказом по справі.

Також адвокат зазначив, що проходження огляду в медичному закладі пропонується поліцейським не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові заперечення, заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Самойленка І.І., допитавши свідка ОСОБА_2 , на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

При цьому, за положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена, у тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно із ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 (далі Інструкція №1026) визначено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У судовому засіданні досліджено відеозаписи, які містяться на CD-диску, доданому до протоколу серії ААД № 106658 від 08.09.2022.

Так, на першому відеозаписі зафіксовано автомобіль, який не рухається.

На другому відеозаписі зафіксованому із салону автомобіля, вбачається як службовий автомобіль поліції під`їзжає до припаркованого автомобіля.

На третьому відеозаписі зафіксовано вручення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

На четвертому відеозаписі зафіксовано ОСОБА_1 , якому пропонується пройти огляд на стан сп`яніння спочатку у медичному закладі, а потім за допомогою спеціального технічного засобу алкотестер, а також свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які повідомляють, що бачили факт керування автомобілем.

При цьому з оглянутих відеозаписів події не вбачається наявність візуальних ознак будь-якого сп`яніння у ОСОБА_1 , зазначених у протоколі. Так останній відповідав чітко, жодного порушення координації рухів та мови не зафіксовано, його поведінка є адекватною обстановці.

Із матеріалів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не вбачається, що поліцейським на місці зупинки транспортного засобу проводився огляд водія на стан сп`яніння. Представлений суду відеоматеріал не відображає усього спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 ..

Фіксування лише самого факту відмови зводиться до формального підходу до складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки цій обставині має передувати перевірка законності відповідних вимог з боку працівників патрульної поліції водієві.

Свідки, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, та зафіксовані на четвертому відеозаписі неодноразово викликалися до суду для підтвердження або спростування вказаних обставин та допиту їх у визначеному законом порядку.

ОСОБА_2 , який з`явився до суду та був допитаний у якості свідка із попередженням про кримінальну відповідальність та приведенням до присяги, чітко пояснив, що не бачив хто саме був за кермом автомобіля. Більш того пояснив, що у складі добровольчого формування територіальної оборони за зверненням громадян першим прибув на місце стоянки автомобіля, в якому знаходилися, як йому повідомили, два військовослужбовця та жінка. Вже після цього прибув патрульний автомобіль із працівниками поліції.

Суду не надано будь-яких інших відеозаписів, які б підтверджували факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , в тому числі із портативного відеореєстратора поліцейського.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутня інформація в зв`язку із чим фіксування події відбувалося не на портативний відеореєстратор поліцейського, інспектор СРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, на неодноразові виклики суду у судові засідання не з`являвся.

Таким чином, із наданих суду відеозаписів, по-перше, вбачається порушення поліцейським процедури проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, зокрема поліцейським спочатку було запропоновано пройти огляд у медичному закладі і лише після цього запропоновано пройти огляд на місці за допомогою драгера, або замість проходження огляду у медичному закладі.

По-друге, що є визначальним, з матеріалів справи взагалі неможливо встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відмова особи, яка не керувала транспортним засобом від проходження огляду, відповідно до встановленого порядку, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не містить в діях такої особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Незважаючи на те, що приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні ст. 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року, заява №39598/03, п.65). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», заява №16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Працівниками поліції не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто був водієм, з ознаками алкогольного сп`яніння, який від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного, суд не вбачає події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 130, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, Конституцією України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 КпАП України до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.О. Ткаченко