Єдиний унікальний номер №943/244/23
Провадження №3/943/237/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2023 р.

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судових засідань Дутки С.І., за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Малиняка В.А., розглянувши матеріали, які надійшли від командира ІІ стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, старшого солдата ВЧ НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

як вбачається із протоколу про військове адміністративне правопорушення серії НГУ №3002-0315 від 13.02.2023, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за те, що 12 лютого 2023 року о 21 год. 10 хв. старший солдат ОСОБА_1 перебував на території охоронного об`єкта з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, незважаючи на повідомлення його судом про час і місце розгляду справи, будучи представленим у судовому засіданні повноважним захисником - адвокатом Малиняком В.А., який винуватість свого підзахисного у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення категорично заперечив та просив закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу вищевказаного правопорушення, оскільки у ОСОБА_1 не було виявлено жодних ознак алкогольного сп`яніння, про що слідує із складеного адміністративного протоколу. Незважаючи на відсутність ознак алкогольного сп`яніння, не запропонувавши ОСОБА_1 пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події, останнього безпідставно відвезли в КНП «Буська ЦРЛ» для проходження такого огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому без відповідного письмового направлення його довірителя у зазначений медичний заклад, хоча підставою такого мало би бути згідно ст. 266-1 КУпАП незгода ОСОБА_1 на проходження вказаного огляду на місці події, чого також не було дотримано. Також захисник Малиняк В.А. покликався на те, що всупереч приписам ст. 256 КУпАП вищевказаний адміністративний протокол не містить місця вчинення згаданого військового адміністративного правопорушення. Крім того адвокат звертає увагу на те, що всупереч приписам ст. 266-1 КУпАП під час огляду ОСОБА_1 в КНП «Буська ЦРЛ» не виконано цієї норми закону щодо застосування спеціальних технічних засобів відеозапису, а за їх відсутності огляд повинен був проводитись у присутності двох свідків. Як повідомив лікар КНП «Буська ЦРЛ» ОСОБА_2 , будучи допитаний у якості свідка в судовому засіданні, що саме він проводив огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, зазначивши при цьому, що засоби відеозапису під час такого огляду ніким не застосовувались, а також свідки до цього процесу не залучались. Більше того, адвокат Малиняк В.А. покликався на те, що наданий лікарем ОСОБА_2 медичний висновок щодо ОСОБА_1 є взаємосуперечливим та не може вважатися допустимим доказом у цій справі, оскільки містить два взаємовиключні висновки, а саме: 1) ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; 2) від алкогольного освідування ОСОБА_1 відмовився. Оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено із грубим порушенням вимог законодавства, результати якого в силу ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсними, жодних інших належних і допустимих доказів винуватості його підзахисного не має, а відтак усі інші сумніви повинні трактуватись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 177-20 КУпАП, вказану в протоколі про військове адміністративне правопорушення, а тому просив закрити провадження в справі за відсутністю в діях його підзахисного складу згаданого адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини третьої статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Тобто зазначеною нормою закону, серед іншого, передбачено адміністративну відповідальність: 1) за появу особи на території військової частини в нетверезому стані або виконання нею обов`язків військової служби в нетверезому стані; 2) за відмову такої особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Перелічені дві об`єктивні сторони вказаного адміністративного правопорушення є, на думку суду, взаємовиключними, де, зокрема, кожна з них становить самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП. Відтак, неможливе притягнення особи до адміністративної відповідальності за наявності одночасно двох цих об`єктивних сторін правопорушення.

Натомість, як убачається із медичного висновку лікаря КНП «Буської ЦРЛ» за №47 від 12.02.2023, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння та від тесту відмовився, тобто одночасно вчинив два самостійні взаємовиключні правопорушення, передбачені ст. 172-20 КУпАП, хоча згідно адміністративного протоколу від 13.02.2023, ОСОБА_1 поставлено у вину саме перебування його у стані алкогольного сп`яніння на території охоронного об`єкта, а не відмову від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку. Про це також повідомив допитаний в судовому засіданні лікар ОСОБА_2 , зазначивши, що під час огляду ОСОБА_1 в приміщенні лікарні ним зроблено висновок про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння та його відмову від такого освідування, оскільки ОСОБА_1 відмовився від такого огляду.

Крім того, свідок ОСОБА_2 повідомив, що засоби відеозапису під час огляду ним ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в приміщенні КНП «Буська ЦРЛ» не здійснювалось, як і не залучалось до вказаного процесу будь-яких осіб як свідків.

Частинами першою і другою статті 266-1 КУпАП передбачено, що військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан такого сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266-1 КУпАП).

Однак, матеріали справи не містять жодних об`єктивних даних щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на території охоронного об`єкта чи його незгоди з результатами такого огляду, що вказує на обгрунтовані сумініви у підставності доставлення останнього в заклад охорони здоров`я для проходження відповідного огляду.

Крім того, частиною шостою статті 266-1 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, як убачається із матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення відеозапис події та огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не здійснювався, такі матеріали чи посилання на них у протоколі в справі відсутні, як і відсутні дані щодо залучення до процесу освідування ОСОБА_1 двох свідків, що також підтвердив лікар КНП «Буська ЦРЛ» ОСОБА_2 , будучи допитаний у судовому засіданні в якості свідка, який освідував ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Згідно частини дев`ятої статті 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У рішенні ЄСПЛ «Матанович проти Хорватії» зазначено, що буде порушенням Конвенції використання одних доказів з ігноруванням інших.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016, ЄСПЛ вказав, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ в справі «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, суд вважає, що залишився недоведеним факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння за обставин, зазначених у протоколі про військове адміністративне правопорушення серії НГУ №3002-0315 від 13.02.2023, ураховуючи істотне порушення процедури проведення відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з порушенням статті 266-1 КУпАП (огляд проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним).

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 177-20 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 177-20, 245, 247, 251, 256, 266-1, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 177-20 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос