Справа №295/4614/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.2 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , і.к._______________, -

в с т а н о в и в:

03.04.2023 близько 19 год. 20 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне домашнє насильство відносно матері ОСОБА_2 , а саме ображав словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив.

ОСОБА_1 достеменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що засвідчив власними підписом у протоколі (а.с. 1). Крім того, судом направлено смс-повістку на мобільний номер телефону останнього, яку згідно довідки про доставку ОСОБА_1 отримав у додатку "Viber" 19.04.2023. Незважаючи на викладене, у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не звертався.

Закон виходить з презумпції, що учасник справи повинен дізнатися про хід розгляду справи, тобто діє презумпція обізнаності. Цю ж презумпцію обізнаності слід застосувати і до випадків інформування учасника справи про дату судового розгляду альтернативними способами повідомлення. Тим більше, така презумпція застосовується під час вручення судової повістки. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх в протоколі, то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, що ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери і адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язані з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засобі внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.О. проти Іспанії від 07.07.1989).

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП участь особи за даною категорією справ не є обов`язковою, а тому з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажними і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173-2 ч.2 КУпАП, доведена доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №844134 від 05.04.2023; копією постанови Богунського районного суду м. Житомира від 29.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП; рапортом чергового Житомирського РУП про те, що 03.04.2023 на лінію «102» надійшло повідомлення про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_2 ; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу від 03.04.2023, де ОСОБА_2 просить прийняти міри до свого сина - ОСОБА_1 , який систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 05.04.2023, в яких зазначила, що 03.04.2023 її син - ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно неї домашнє насильство; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.04.2023, в яких вину у вчиненому правопорушенні визнав.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок грн).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в сумі 536, 80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Костенко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.