КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 355/472/23
Провадження № 33/824/2357/2023
Головуючий в суді першої інстанції:Троценко Т.А.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , посада командира бойової машини - командир 3 відділення, старшина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, на користь держави.

Відповідно до постанови, 22 березня 2023 року о 20:00 год., старшина ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду за місцем розташування свого підрозділу в с. Дернівка, Броварського району, Київської області, від проходження медичного огляду відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року та закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що не погоджується із постановою суду першої інстанції, вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а рішення є незаконне та необґрунтоване.

ОСОБА_1 вказує, що протокол про адміністративне правопорушення було складено в той період, коли сам командир частини був відсутній на місці дислокації, а тому і підписаний ним не міг бути.

До того ж, як зазначає ОСОБА_1 , у постанові суду першої інстанції не правильно вказане прізвище командира частини, а саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_3 ..

Апелянт у своїй апеляційній скарзі вказує на те, що події відбувались 22.03.2023 року, а протокол був складений 24.03.2023 року та йому не вручався, що суперечить вимогам ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме те, що такий протокол складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також ОСОБА_1 зазначає, що свідки, які вказані у протоколі та надавали пояснення є військовослужбовцями та підпорядковані командиру військової частини, що ставить під сумнів їх неупередженість.

Окрім того апелянт стверджує, що суд першої інстанції порушив його право на захист, також право на подачу клопотання про надання йому захисника, та не роз`яснив порядок можливості застосування під час розгляду аудіо та відео фіксації.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що йому ніким не пропонувалось проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager», а також пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 вважає, що командиром частини ОСОБА_3 не дотримано доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону з огляду на таке.

Оскаржуючи постанову апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено від імені командира частини, який в цей період перебував за межами дислокації і фізично не міг його підписати. Однак протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 272-20 КУпАП складений та підписаний законом встановленою та уповноваженою особою. Тому доводи щодо цього є не обґрунтованими та не підтвердженими відповідними доказами.

Щодо не співпадіння вказаного в постанові суду першої інстанції прізвища командира частини з його фактичним прізвищем. Цей факт дійсно має місце, але він не є вирішальним у вирішенні питання стосовно наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272-20 КУпАП.

Також апелянт вказує на те, що уповноваженою особою був пропущений строк складання протоколу про адміністративне правопорушення. Однак це не може бути безумовною підставою для визначення його недійсним, неналежним та недопустимим доказом, оскільки судом має бути оцінений не тільки кожен доказ окремо, але й в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку. Визначення закону щодо двадцяти чотирьох годинного терміну складання протоколу про адміністративне правопорушення з моменту виявлення особи пов`язане з дотриманням розумних строків та оперативного прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складений в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення підписаний свідками, які є військовослужбовцями та підпорядковуються командиру військової частини, що викликає сумніви щодо їхньої неупередженості. Однак, закон не забороняє залучати в якості свідків військовослужбовців, оскільки інших осіб не території військового об`єкту не може бути.

З доводів апеляційної скарги вбачається, що судом першої інстанції, на думку ОСОБА_1 , було порушено його право на захист, оскільки йому не надано можливості заявляти клопотання, скористатися юридичною допомогою та не роз`яснено порядок можливості застосування під час судового розгляду аудіо-відео фіксацію. Але досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що апелянт був ознайомлений зі своїми правами під час підписання протоколу про адміністративне правопорушення. До того ж в письмових поясненнях до акта про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 просив суд розглядати справу без його участі, що передбачено законом.

Також апелянт стверджує, що йому не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager». Однак, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту командира взводу та письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, він якого той відмовився.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуютьсяміж собою та є такими, що не викликаютьсумніву.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, а викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р. Трясун