Справа №751/4846/22
Провадження №3-в/751/14/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.,

за участю секретаря судових засідань Овдій О.М.,

розглянувши заяву адвоката Шаповалова Максима Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відстрочення виконання постанови суду від 19 січня 2023 року -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.01.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 20.02.2023 року постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.01.2023 року залишено без змін.

01.03.2023 року адвокат Шаповалов М.С. подав заяву про відстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу строком на шість місяців. Обґрунтовуючи вказані вимоги посилається на наявний у ОСОБА_1 скрутний матеріальний стан, з підстав відсутності у нього постійного місця доходу. Вказує на те, що ОСОБА_1 кожен місяць сплачує комунальні послуги за місцем проживання та має необхідність в харчуванні.

В судове засідання сторони не з`явились, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до положень статей 301, 304 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Шаповалов М.С. звернувся з заявою про відстрочку до суду на підставі ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Однак при цьому, адвокат Шаповалов М.С. до поданої заяви не надав докази того, що щодо ОСОБА_1 суд, якій виніс постанову, вже видав виконавчий документ, на підставі чого державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Положення ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» стосуються прав сторін, які є учасниками виконавчого провадження.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», відповідно до яких при вирішення заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини 6 цієї статті, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 року по справі №2-54/08 при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання судового рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому; надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки, рішення має бути виконано повністю.

При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування знаходиться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. При цьому, надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

З урахуванням вищевикладеного та того, що адвокатом Шаповаловим М.С. до суду не було надано доказів наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», а також тих, які підлягають доведенню з урахуванням правової позиції Верховного Суду, висловленої у його постанові від 21.02.2019 року, а також ураховуючи, що положеннями КУпАП не передбачено наявності інших обставин (підстав), при існуванні яких можливо відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу (відповідно, сама по собі наявність скрутного матеріального становища ОСОБА_1 не може бути підставою для відстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення), тому у суду відсутні передбачені законом підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання постанови.

Керуючись ст.ст. 301-304 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Шаповалова Максима Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відстрочення виконання постанови суду від 19 січня 2023 року відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г.Павлов