ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 Справа №607/1281/23 Провадження №3/607/661/2023 м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №037288 від 11.01.2023, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 11.01.2023 о 17 год. 25 хв. в с.Лозова Байковецької ОТГ по вул.Центральній, керував транспортним засобом марки «Mazda Ford», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Зі складеного щодо ОСОБА_1 протоколу також вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер алкотест 6820», на табло якого висвітило результат 0,67 ‰ (проміле).

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 10.03.2023 подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, у якому, посилаючись на порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування таких вимог ОСОБА_1 просив врахувати, що за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин у стані алкогольного сп`яніння не перебував, у зв`язку з чим з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер» не погодився, а тому згідно вимог ч.3 ст.266 КУпАП огляд на стан сп`яніння мав проводитись у медичному закладі, чого зроблено не було. Крім цього, просив врахувати, що в порушення п.10 р.ІІ вказаної Інструкції, до складеного щодо нього протоколу не долучено акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Також вважає відсутніми передбачені ст.35 Закону України «Про національну поліцію» підстави для зупинки працівниками поліції 11.01.2023 о 17 год. 25 хв. керованого ним транспортного засобу. Крім того, звертає увагу на відсутність у матеріалах справи документів, які б містили відомості про повірку пристрою, за допомогою якого проводився його огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також на те, що в порушення ч.2 ст.254 КУпАП, примірника складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, працівники поліції йому не вручили. Зазначені обставини, на думку ОСОБА_1 , свідчать про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує те, що згідно положень ст.268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За наведеного та враховуючи подане ОСОБА_1 клопотання про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та переглянувши відеозапис, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі-Інструкція), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до абз.1, 2 п.10 р.ІІ вказаної Інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Із системного аналізу зазначеної норми вбачається, що працівник поліції у разі встановлення у водія стану сп`яніння, в обов`язковому порядку до протоколу про адміністративне правопорушення долучає акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Як видно, у даному випадку акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, до протоколу про адміністративне правопорушення, не долучено, що суперечить вимогами п.10 р.ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наведеного, суд визнає слушними доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції вимог п.10 р.ІІ вказаної Інструкції, які виразилися у недолученні до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №037288 від 11.01.2023 акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Суд також враховує, що з дослідженого відеозапису із нагрудної камери працівників поліції слідує, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного пристрою ОСОБА_1 погодився, однак результат вказаного огляду заперечив, отже не погодився з таким.

Відповідно до п.7 розділу І вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, в даному випадку за обставин незгоди водія ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, його огляд відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП мав бути проведений у закладі охорони здоров`я.

Проте, із долученого до протоколу відеозапису із нагрудної камери працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі (зафіксовано на 00 год. 17 хв. 00 сек. відеозапису).

Таким чином інкриміноване ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №037288 від 11.01.2023, порушення вимог пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, а саме: керування в стані алкогольного сп`яніння, не підтверджено документально, оскільки, враховуючи, що водій ОСОБА_1 не погодився із результатами технічного пристрою, належним доказом встановлення факту керування в стані алкогольного сп`яніння є акт медичного огляду, складений у закладі охорони здоров`я та медичний висновок, даний за результатами такого огляду, який в даному випадку у матеріалах справи відсутній.

При цьому, як видно із протоколу, складеному щодо ОСОБА_1 , останньому не ставиться у провину порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, суд визнає слушними посилання ОСОБА_1 на порушення працівниками поліції процедури огляду його на стан алкогольного сп`яніння.

Поряд з цим, суд вважає хибними доводи ОСОБА_1 про незаконність його зупинки працівниками поліції, оскільки наявність підстав для зупинки ОСОБА_1 за наведених у складеному щодо нього протоколі обставин, підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6396591, згідно з якою 11.01.2023 в с.Лозова по вул.Центральна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford», номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги пунктів 2.3 в, 9.9 б Правил дорожнього руху, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 та ч.2 ст.122 КУпАП. Суд також враховує, що на даний час вказана постанова не скасована у передбаченому законом порядку, а тому приймається судом як доказ законності зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та порушення ним вимог пунктів 2.3 в, 9.9 б Правил дорожнього руху.

Також, під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції вимог ч.2 ст.254 КУпАП, що виразилися у неврученні йому примірника складеного щодо нього протоколу, оскільки із відповідної графи протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №037288 від 11.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення відмовився.

Всі інші наведені ОСОБА_1 в його письмовому клопотанні доводи, суд вважає такими, що мають формальний характер, а тому на висновки суду не впливають.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приписи ч.2 ст.19 Конституції України зобов`язують органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, здійснюючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівники поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення, а також зібрання і оформлення доказів.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення ним вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху, оскільки не надано допустимих та належних доказів його вини в скоєнні цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук