ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/66/23 Головуючий суддя І інстанції Бунін Е.О.
Апеляційне провадження № 33/818/390/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Лапко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Лапко В.П. на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 13 березня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 30 грудня 2022 року, о 00:20 год. ОСОБА_1 на 537 км автошляху Київ-Харків-Довжанський, керував автомобілем ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального механічного приладу газоаналізатору «Драгер» 6820 № 0153 в присутності двох свідків, результат огляду 2,55‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В своїй апеляційній скарзі захисник Лапко В.П. просить судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник просить визнати недопустимими доказами протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №034857 від 30.12.2022 року та направлення на огляд водія транспортного засобу.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та знаходився на пасажирському сидінні автомобіля. Він повертався разом зі своїми знайомими, які втекли в сторону ставка після їх зупинки на блокпосту. Автомобілем керував ОСОБА_2 , якому і належить цей транспортний засіб.

Також апелянт зазначає, що транспортний засіб було зупинено військовослужбовцями близько 23 год. 15 хв., а тому відомості, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, про керування автомобілем о 00 год. 20 хв. не відповідають дійсності.

Крім того, захисник вказує про те, що працівниками поліції незаконно було складено протокол про адміністративне правопорушення, а матеріали справи містять ознаки їх фальсифікації з метою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи захисника Лапка В.П., який підтримав свою апеляційну скаргу, а також думку ОСОБА_1 щодо необхідності задоволення апеляційної скарги його захисника, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги захисника Лапка В.П. без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9 (а).

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується доказами, які суд першої інстанції безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 034857 від 30.12.2022 року, в якому зазначено факт керування 30.12.2022 року о 00 год. 20 хв. водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення ним вимог пункту 2.9 «а» ПДР України (а.с.1);

- роздруківці результатів тесту газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», з якої вбачається, що за результатами тесту встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 2,55 проміле (а.с.9);

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.12.2022 року, з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені у ОСОБА_1 наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роти; почервоніння очей; млява мова. Огляд не проводився у медичному закладі у зв`язку з відмовою водія від проходження цього огляду (а.с. 7);

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого вбачається, що огляд проведено у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак: запах алкоголю з порожнини роти; почервоніння очей; млява мова, а також за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820». Результат огляду на стан сп`яніння позитивний та становить 2, 55 %.

З результатами огляду ОСОБА_1 був згоден, про свідчить його власноручний підпис у відповідній графі (а.с. 8);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до відомостей яких, 30.12.2022 року близько 00 год. 20 хв. вони перебували на блокпосту та в їх присутності був зупинений автомобіль ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . У водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини роти; нестійка хода, почервоніння очей; млява мова. В їх присутності гр-н ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager», за результатами якого встановлено, що тест позитивний та складає 2,55 % (а.с.4, 5);

- DVD-диску з відеозаписом з нагрудної боді-камери працівника поліції, з якого вбачається, що (починаючи з 1 хвилини відеозапису) ОСОБА_1 на запитання працівника поліції повідомляє останньому, що саме він керував транспортним засобом, який належить військовому. Сам ОСОБА_1 повідомив поліцейському на його запитання, що він випив 50 г горілки, погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager». За результатами огляду ОСОБА_1 встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 2,55 проміле.

Крім того, працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 про наявність сертифікату та інших документів на газоаналізатор «Drager», але останній не звертався з вимогою про надання йому повної документації на цей спеціальний механічний прилад, а також не бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі на пропозицію поліцейського (а.с. 11).

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, належить врахувати, що ОСОБА_1 був безпосередньо ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 034857 від 30.12.2022 року, про свідчить його власноручний підпис у цьому процесуальному документі та наданими поясненнями до нього (а.с.1)

Будь-яких зауважень про те, що він не керував автомобілем ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , або щодо часу зупинки цього транспортного засобу та інше, про що зазначено в апеляційній скарзі захисника, він не зазначив ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в інших документах, доданих працівниками поліції до цього протоколу.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 чи його захисником подавалася заява до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у порядку, передбаченому КПК України.

Також, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 та захисником Лапко В.П. не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівника поліції до його безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг та заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Апеляційний суд також зазначає, що чинний КУпАП не містить такого поняття як «недопустимі докази», а тому апеляційна скарга в цій частині також є необґрунтованою та безпідставною.

Крім того, апеляційні доводи захисника Лапка В.П. про невірно зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення час зупинки транспортного засобу - ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є безпідставними та суб`єктивними, оскільки вони спростовуються відомостями вищезазначених письмових доказів та відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, а також рапорту інспектора ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Великого П.Р. (а.с.2), згідно якого вбачається, що 30.12.2022 року о 00 год. 20 хв. під час несення служби в добовому наряді ГРПП спільно з інспектором ВРПП ст. лейтенантом Халін С.О. було виявлено автомобіль ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 надав суду апеляційної інстанції заяву про те, що він не має можливості прибути в судове засідання, призначене на 03.05.2023 року, оскільки є військовослужбовцем, але зазначив в своїй заяві, що письмові пояснення, надані ним працівникам поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відповідають дійсності.

Згідно відомостей письмових пояснень свідка ОСОБА_4 (а.с.5), 30.12.2022 року близько 00 год. 20 хв. він перебував на блокпосту та в його присутності був зупинений автомобіль ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Отже, з відомостей письмових доказів та відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що саме працівниками поліції 30.12.2022 року близько 00 год. 20 хв. було зупинено автомобіль ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , а тому апеляційна скарга захисника в цій частині є безпідставною, а надана захисником відповідь з Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 03.02.2023 року (а.с.32) не спростовує вищезазначені обставини.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_1 та його захисник не заявляла будь-яких клопотань щодо виклику та допиту в судовому засіданні свідків, в тому числі, осіб, які за версію сторона захисту перебували разом з ОСОБА_1 в день подій відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 034857 від 30.12.2022 року, а тим більше могли б підтвердити, що транспортним засобом керувала інша особа, а не ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись статтями 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Лапка В.П. залишити без задоволення, а постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 13 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков