Справа 682/929/23
Провадження № 3/682/431/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року

Суддя Славутського міськрайонного суду

Хмельницької області Мотонок Т.Я.,

за участі представника особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності адвоката Горщара Б.А.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

представника потерпілого адвоката Оліферук Ж.А.

розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні під час розгляду даної справи судом встановлено, що згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 121157 від 03.04.2023року - 30.03.2023 року о 13 год. 12 хв. в с. Крупець по вул. Б.Хмельницького 1а, водій гр. ОСОБА_2 керував т/з ЗИЛ 131, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого скоїв наїзд на дизельний генератор САТ С7.1, внаслідок чого генератор отримав пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями гр. ОСОБА_2 порушив п. 12.1 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Окрім того, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №303049 від 13.04.2023року - 30.03.2023 року о 13 год. 12 хв. в с. Крупець по вул. Б.Хмельницького, 1А, водій ОСОБА_2 , 1959 р.н., керуючи т.з. ЗИЛ 131, д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме: здійснив наїзд на перешкоду дизельний генератор САТ С7.1, після чого місце пригоди покинув. Зазначеними діями гр. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.10А ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 05.05.2023 року, з`явились: захисник ОСОБА_2 - адвокат Горщар Б.А., потерпілий ОСОБА_1 , представник потерпілого адвокат Оліферук Ж.А.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Горщар Б.А. в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_2 визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та не заперечує щодо обставин, описаних у протоколі. Разом із тим, вину у вчиненні правопорушення за ст. 122-4 КУпАП заперечує та вказує, що ОСОБА_2 не мав умислу на залишення місця пригоди, оскільки в подальшому саме ним було виявлено пошкодження дизельного генератора, про що ОСОБА_2 повідомив потерпілого ОСОБА_1 . До того моменту, коли ОСОБА_2 самостійно виявив пошкодження генератора, факту ДТП ніхто не виявляв. Таким чином, якби ОСОБА_3 мав намір покинути місце ДТП, він не повідомляв би потерпілого, що пошкодження генератора відбулося з його вини. За таких обставин адвокат Горщар Б.А. просив провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити, оскільки у діях останнього відсутня суб`єктивна сторона правопорушення за ст. 122-4 КУпАП. Щодо відшкодування матеріальної шкоди адвокат зазначив, що дане питання добровільно між сторонами не вирішувалось. Із сумою, визначеною стороною потерпілого, сторона захисту не погоджується. Адвокат вважає, що дане питання повинне вирішуватись в межах цивільного судочинства, та в першу чергу така вимога повинна бути пред`явлена до страховика.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що його підприємство здійснює переробку лісу, тому для перевезення матеріалів ним залучаються приватні підприємці, які займаються відповідними перевезеннями. Так, ОСОБА_2 надавав послуги з перевезення деревини, а тому 30.03.2023року прибув на підприємство, щоб завантажити машину. Під час руху заднім ходом ОСОБА_2 пошкодив дизельний генератор, власником якого є ОСОБА_1 та відразу зник з місця ДТП, а повернувся лише через деякий час. Зазначені обставини були зафіксовані на камери відео- спостереження, встановлені на підприємстві. В день ДТП потерпілим було озвучену суму завданих збитків та запропоновано ОСОБА_2 добровільно відшкодувати спричинену шкоду. Враховуючи те, що в подальшому ОСОБА_2 не погодився на добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, потерпілим 03.04.2023 року було викликано працівників поліції, в результаті чого складено протоколи про адміністративні правопорушення. Просив суд вирішити питання щодо стягнення з ОСОБА_2 заподіяної матеріальної шкоди в наслідок ДТП в сумі 134376,12 грн.

Представник потерпілого, адвокат Оліферук Ж.А., в судовому засіданні заявила клопотання про відшкодування матеріальної шкоди. Зазначила, що пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди дизельний генератор CATERPILLAR належить ОСОБА_1 , що стверджується митною декларацією № 18109 від 22.07.2022. Даний генератор придбано у Польщі, його вартість згідно митної декларації становить 127199,00 доларів США. Прилад новий, дороговартісний га перебуває на гарантійному обслуговуванні, яке здійснює ТОВ Цеппелін Україна. Згідно рахунку-фактури від 24.04.2023 року, вартість ремонту генератора, а саме заміни пошкоджених ОСОБА_2 деталей, становитиме - 134376,12 грн. Таким чином, матеріальна шкода, завдана майну, становить суму в 134376,12 гривень. Оскільки ОСОБА_2 до цього часу матеріальну шкоду не відшкодував, адвокат просила з урахуванням вимог ст. 40 КУпАП стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, у сумі 134376,12 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.1. ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП не заперечується правопорушником та його захисником, а також підтверджується іншими матеріалами справи, зокрема:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 121157 від 03.04.2023, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення;

схемою місця ДТП до протоколу серії ААД № 121157 від 03.04.2023;

рапортом про прийняття заяви зі служби «102» від 03.04.2023, згідно із яким 30.03.2023 близько 14.30 год. в с. Крупець по вул. Богдан Хмельницького, буд. 1А, на території пилорами водій ОСОБА_2 , 1959 р.н., керуючи автомобілем марки ЗИЛ131, д.н.з. НОМЕР_1 , ід час руху заднім ходом здійснив зіткнення з генератором;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.04.2023 про обставини, які мали місце 30.03.2023;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03.04.2023 щодо обставин вчинення ним ДТП;

фототаблицями.

За таких обставин суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, приймаючи до уваги заперечення сторони захисту, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 122-4 КУпАП, відповідальність встановлено за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Правилами дорожнього руху встановлено, що дорожньо-транспортна пригода подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно п.2.10А ПДР, в порушенні якого звинувачується ОСОБА_2 , у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

З системного аналізу наведених вище норм випливає, що особа несе відповідальність за ст. 122-4 КУпАП у випадку, коли дана особа керувала транспортним засобом, скоїла ДТП внаслідок порушення ПДР та в подальшому покинула місце події.

Висловлені захисником заперечення щодо відсутності у ОСОБА_2 умислу на залишення місця ДТП вважаються обраним стороною захисту способом захисту, оскільки не узгоджуються із матеріалами справи та фактичними обставинами.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №303049 від 13.04.2023, 30.03.2023 о 13 год. 12 хв. в с. Крупець по вул. Б.Хмельницького, 1А, водій ОСОБА_2 , 1959 р.н., керуючи т.з. ЗИЛ 131, д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, місце пригоди покинув;

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 03.04.2023, 30.03.2023 керуючи т.з. ЗІЛ131, під час руху заднім ходом зачепив дизельний генератором CAT C71, після чого поїхав з місця події.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що зміст п.2.10А ПДР України не передбачає можливість альтернативної поведінки водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, ніж негайно зупинитися і залишатися на місці пригоди.

Оскільки ОСОБА_2 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, не залишився на місці події, а поїхав звідти, що не оспорюється учасниками справи, повернувся лише через деякий час, в діях останнього наявний склад порушення вимог п.2.10а ПДР України, за вчинення якого передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.

Стороною захисту не надано доказів, які б підтверджували той факт, що у ОСОБА_2 був відсутній умисел на залишення місця ДТП і матеріали справи таких доказів не містять.

За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме, порушення вимог Правил дорожнього руху України, особу правопорушника, ступінь його вини та обставини справи, вважаю за необхідне на ОСОБА_2 накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу.

Окрім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Щодо заявленого представником потерпілого клопотання про відшкодування матеріальної шкоди, суд враховує наступне.

Згідно ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, зазначеною нормою передбачено право, а не обов`язок суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішити питання щодо відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що добровільно питання відшкодування шкоди між потерпілим та правопорушником не вирішено, останнім та його захисником не визнається сума відшкодування, заявлена потерпілим, суд приходить до висновку про наявність спору між сторонами, оскільки потерпілий повинен довести, що шкода завдана саме в такому розмірі, а правопорушник в свою чергу має право висловити заперечення щодо розміру заподіяної шкоди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з метою повноти та об`єктивності розгляду питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, дане питання повинно бути вирішено в порядку цивільного судочинства, як це передбачено ч. 3 ст. 40 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 124, 122-4, 40, 40-1, 283, 285, 286, КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

На підставі ст. 36 КУпАП застосувати відносно ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. (р/р UA0026001, ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, (код за ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Роз`яснити потерпілому його право на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Повний текст постанови складено та проголошено: 10.05.2023 року

Суддя Мотонок Т. Я.