ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/234/22Головуючий у 1-й інстанції Холява Л.І.
Провадження № 33/817/133/23 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. при секретарі Жук В.М., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Вальчук М.М. на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 07 березня 2022 року о 17 годині 36 хвилин по вул.Богдана Хмельницького в с.Волиця Кременецького району Тернопільської області керував автомобілем ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest-6820 № ARLH 0143 (повірка дійсна до 30 листопада 2022 року), результат огляду становить 1.98 ‰, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Вальчук М.М. просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2023 року, а провадження у справі закрити. Також просить викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Свої вимоги мотивує тим, що:

в матеріалах справи відсутні докази того, що автомобіль здійснював рух за описаних у протоколі обставин, а ОСОБА_1 виконував функції водія;

працівниками поліції не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які могли б бути підставою для зупинки транспортного засобу згідно ст.35 Закону України Про національну поліцію;

огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є недійсним, так як перед його проходження, працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про наявність ознак сп`яніння;

працівниками поліції не було внесено результати огляду у протокол про адміністративне правопорушення;

з наявного в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздруківки з Драгеру не можливо встановити номер, серію, час та дату проведення огляду;

відеозапис з нагрудної камери працівників поліції є не безперервним та постійно переривається, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Заслухавши доводи захисника, яка просила задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, повторно дослідивши обставини справи і допитавши свідків, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Лановецького районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2023 року, то воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без його участі та без участі захисника. Як вбачається з матеріалів справи, апелянту копію постанови судом першої інстанції надіслано 10 лютого 2023 року. Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 отримав вищевказану копію постанови. Захисник Куринського В.О. з матеріалами справи ознайомилася 16 лютого 2023 року, а апеляційна скарга подана 22 лютого 2023 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції в цьому випадку не дотримався вказаних вимог закону і залишив поза увагою обставин, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху і кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, з наступних підстав.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.9 (а) ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом (водія) в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у тому, що він 07 березня 2022 року о 17 годині 36 хвилин по вул.Богдана Хмельницького в с.Волиця Кременецького району Тернопільської області керував автомобілем ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння суд першої інстанції визнав

протокол про адміністративне правопорушення від 07 березня 2022 року серії ДПР18 №466499; результат тесту на алкоголь до протоколу серії ДПР 18 №466499; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; матеріали відеофіксації; пояснення ОСОБА_2 .

Апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на те, що такий висновок не підтверджується доказами, які наявні у справі та спростовується встановленими в ході апеляційного розгляду обставинами.

Так, згідно п. 1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», правопорушення за ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Крім того, Верховним Судом в постанові від 20 лютого 2019 року в справі №404/4467/16-а сформульовано правовий висновок, згідно з яким під керуванням транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням.

Отже, однією з умов для притягнення водія до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеність факту керування ним транспортним засобом.

Зі змісту апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду видно, що він категорично заперечує той факт, що керував транспортним засобом 07 березня 2022 року о 17 годині 36 хвилин по вул.Богдана Хмельницького в с.Волиця Кременецького району Тернопільської області.

Допитані в судовому засіданні апеляційного суду свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили той факт, що транспортним засобом марки ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 у вказаний час не керував.

Свідок ОСОБА_2 крім того, вказала, що при відібранні від неї письмових пояснень 07 березня 2022 року інспектором поліції вона не стверджувала про те, що саме ОСОБА_1 керував зазначеним автомобілем коли приїхав до неї додому. А коли він їхав разом з ОСОБА_3 то сів у цей автомобіль на місце пасажира.

З досліджених апеляційним судом письмових пояснень ОСОБА_2 від 07 березня 2022 року дійсно видно, що в них вказано, що ОСОБА_1 приїхав на автомобілі ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 і поїхав на ньому в невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_3 в своїх показаннях апеляційному суду категорично ствердив, що саме він керував зазначеним автомобілем і возив ОСОБА_1 додому, де в нього відбувся конфлікт з ОСОБА_2 . Також, свідок ОСОБА_3 підтвердив, що він є власником автомобіля ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 про що і вказано у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі. Також, цей свідок зазначив, що після конфлікту з ОСОБА_2 він привіз ОСОБА_1 до себе додому, де через деякий час працівники поліції затримали ОСОБА_1 . В цей час останній знаходився на подвір`ї і автомобілем не керував.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що матеріали справи не містять достатніх і належних доказів на спростування таких пояснень ОСОБА_1 і наведених показань свідків.

Так, із зазначених в оскарженій постанові обставини, які зафіксовані в результаті тесту на алкоголь до протоколу серії ДПР 18 №466499; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; матеріалів відеофіксації, не вбачається жодних відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_1 , 07 березня 2022 року о 17 годині 36 хвилин по вул.Богдана Хмельницького в с.Волиця Кременецького району Тернопільської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 .

Висновок суду першої інстанції про те, що доданими до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписами зафіксовано керування автомобілем ОСОБА_1 , не підтверджуються фактичними даними цих відеозаписів, на яких зафіксовано лише поведінку ОСОБА_1 на подвір`ї будинку ОСОБА_2 та проходження ним огляду на стан сп`яніння на території відділення поліції в місті Ланівці.

Отже, вищевказані докази не є такими, що в розумінні ст.251 КУпАП, підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Працівником поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не зафіксовано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що поліцією не було зафіксовано будь-якої інформації про правопорушення або подію за участю транспортного засобу марки « ВАЗ 21043» д.н.з. НОМЕР_1 , або ОСОБА_1 як його водія в системі ІПНП та/або журналах з присвоєнням таким записам порядкових номерів, як цього вимагає Інструкція з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27 квітня 2020 року № 357.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які би об`єктивно підтверджували факт надходження до органів поліції інформації щодо водія вказаного автомобіля і були законною підставою для вжиття до ОСОБА_1 як водія відповідних заходів з перевірки такої інформації, в тому числі застосування заходів, передбачених ст.266 КУпАП.

Беручи до уваги усі наведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які би поза розумним сумнівом підтверджували дані протоколу про адміністративне правопорушення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме в частині того, що він керував транспортним засобом і працівники поліції мали законні підстави вимагати від нього як водія проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, і таких не було здобуто в ході судового і апеляційного розгляду.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то провадження у справі щодо нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Вальчук М.М. строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вальчук М.М. - задовольнити.

Постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя