справа № 631/1033/22
провадження № 3/631/15/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 255193, складеного 12 листопада 2022 року інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Пашковим Ю. О., убачається, що 12 листопада 2022 року близько 19 години 13 хвилин в селі Рокитне (колишнього Нововодолазького району Харківської області) на вулиці Рибацька, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосування спеціального технічного приладу алкотестер «Драгер 6820», результат 0,27 проміле, тест № 179.

Як вказано у протоколі, своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «А» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав та пояснив суду, що його вина у скоєнні вищевказаного правопорушення не доведена належними доказами. Так, ОСОБА_1 пояснив, що 12 листопада 2022 року його не зупиняли працівники поліції, а він зупинився самостійно біля місцевих жителів. Коли приїхали працівники поліції, вони запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 погодився, оскільки алкогольних напоїв не вживав, про що також вказав у письмових поясненнях. Результат огляду виявився позитивним, з чим ОСОБА_1 категорично не погодився, але йому навіть не запропонували їхати до медичного закладу, та направлення не видали.

На думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наданий до матеріалів справи відеозапис, в якому нібито зафіксовано факт порушення правил дорожнього руху, не відповідає вимогам «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», оскільки містить лише частину розмови. Так, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, убачається, що працівником поліції було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився та пройшов його. При цьому відеозапис переривається та в подальшому не ведеться ніякої фіксації; не згода водія з результатом тесту та вимога щодо проходження огляду в закладі охорони здоров`я на відео не зафіксована та не відображена. Як вказав ОСОБА_1 , фактично після обстеження на газоаналізаторі «Драгер» він повідомив працівників поліції, що не згоден з результатом обстеження, оскільки не перебував в стані алкогольного сп`яніння та повідомив про бажання пройти обстеження в медичному закладі на що отримав відмову від працівників поліції. ОСОБА_1 зазначив, що працівниками поліції порушенні приписи частини 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка встановлює, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

ОСОБА_1 звернув увагу суду, що в протоколі він особисто зазначив про його незгоду з результатом огляду, але працівники поліції не видали йому направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`янінні у закладі охорони здоров`я. Крім того, в матеріалах справи міститься пояснення свідка ОСОБА_2 , який пояснив деталі фактичних обставин, які мали місце 12 листопада 2022 року, а саме те, що ОСОБА_1 був зупинений свідком у зв`язку з підозрою в крадіжці, а не працівниками поліції. Також ОСОБА_1 зазначив, що показання свідка щодо наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння є недопустимим, оскільки свідок не є лікарем чи медичним працівником. Доказів того, що працівники поліції виконали вимоги статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо направлення його на огляд на встановлення алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я матеріали справи не містять. В матеріалах справи відсутні докази згоди з результатом тестування на стан алкогольного сп`яніння, а також відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що свідчать про відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У наступні судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся, хоча про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно відповідно до приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення, направив на адресу суду заяву, що була зареєстрована на вхідним № 2454/23-вх від 10 травня 2023 року, в якій вказав, що просить надалі провести розгляд справи за його відсутності, додаткових пояснень не має.

Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 255193, складеному 12 листопада 2022 року інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Пашковим Ю. О. вбачається, що 12 листопада 2022 року близько 19 години 13 хвилин в селі Рокитне на вулиці Рибацька водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосування спеціального технічного приладу алкотестеру «Драгер 6820», результат 0,27 проміле, тест № 179.

З даними, що вказані у протоколі ОСОБА_1 не погодився та в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказав «не згоден» (а. с. 2).

Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився 12 листопада 2022 року о 19 годині 13 хвилину за допомогою газоаналізатора «Drager Аlcotest 6820», прилад № ARJН 0261, принтер № ARJН 0468, тест № 179, де вказано результат тесту 0,27 ‰ (а. с. 6).

До протоколу про адміністративне правопорушення надані:

- копії письмових пояснень ОСОБА_1 від 12 листопада 2022 року, який вказав, що 12 листопада 2022 року близько 17 години 30 хвилин він на автомобілі марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , їхав по вулиці Рибацькій в селі Рокитне, Харківського району, Харківської області, на ставок, який розташований в кінці вулиці. Не доїхавши до ставка він був зупинений місцевим мешканцем, який повідомив ОСОБА_1 , що вони знайшли якісь мішки з речами. Після чого усі почали очікувати поліцію на місці. Останній зазначив, що спиртні напої в цей день він не вживав (а. с. 3);

- копії письмових пояснень ОСОБА_3 від 12 листопада 2022 року, який пояснив, що 12 листопада 2022 року близько 17 години 40 хвилин йому зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що на вулиці Рибацькій, неподалік від ставка він знайшов мішки з різними речами. ОСОБА_4 зразу приїхав до вказаного місця, де вони помітили автомобіль марки «ВАЗ 2108», темно червоного кольору, який від`їжджав від знайдених речей, а також автомобіль марки «ВАЗ 2106», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , та вирішили, що водій вказаної автівки може мати відношення до знайдених речей. Шляхом перекриття проїзної частини вулиці вони зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Коли водій вийшов з автомобіля було помітно, що він має ознаки алкогольного сп`яніння та його попросили зачекати приїзду поліцейських. Потім свідок разом із ОСОБА_2 пішли до іншого домоволодіння, де були зірвані замки на вхідних дверях (а. с. 4);

- копії письмових пояснень ОСОБА_2 від 12 листопада 2022 року, який вказав, що 12 листопада 2022 року близько 17 години 40 хвилин він робив обхід біля ставка, так як працює старшим рибоводом у Товаристві з обмежено відповідальністю «Дельта», та виявив мішки з різними речами, після чого зателефонував старості села ОСОБА_4 , повідомивши про вказану подію. По приїзду ОСОБА_4 на вулицю Рибацьку, вони помітили автомобіль марки «ВАЗ 2106», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , та вирішили, що водій вказаної автівки може мати відношення до вказаних подій. Шляхом перекриття проїзної частини вулиці вони зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , та коли останній вийшов з автомобіля було помітно, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитку ходу та нечітку мову. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 попросили водія зачекати приїзду працівників поліції, а самі пішли шукати домоволодіння, де були викрадені речі (а. с. 5).

Також матеріали справи містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який є додатком 2 до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (пункт 10 розділу ІІ), у якому зафіксовано факт використання газоаналізатора «Drager Аlcotest 6820», прилад № ARJL 0261, результат якого виявився позитивним 0,27 ‰ та вказано, що огляд був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: тремтіння рук, почервоніння обличчя, виражений запах алкоголю з порожнини рота. При цьому у вказаному акті у графі «З результатом згоден ОСОБА_1 », підпис останнього відсутній, як і відсутні дані щодо свідків огляду та їх підписи. Вказаний акт містить підпис невстановленої особи під вказівкою адреси місця проживання « АДРЕСА_2 » та підпис інспектора Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Пашкова Ю. О. (а. с. 13).

Даний акт суд сприймає критично, оскільки він не підтверджує факту того, що ОСОБА_1 був згодний з результатом огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Аlcotest 6820», прилад № ARJL 0261.

Крім того, до матеріалів справи наданий відеозапис, зроблений працівниками поліції (файл № 1), який був відтворений у судовому засіданні та з якого убачається, що ОСОБА_1 працівником поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після проведення тестування за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager Аlcotest 6820» було з`ясовано, що у видихуваному повітрі мається 0,27 проміле алкоголю. Після цього працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відеозапис закінчується (а. с. 16).

Тобто з даного відеозапису не вбачається того, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, у нього навіть не було запитано чи погоджується він з ним.

Також слід відмітити, що долучений до матеріалів справи відеозапис з місця події та інші матеріали справи, не містять будь-яких даних щодо пропозицій з боку працівників поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Більш того, працівниками поліції навіть не роз`яснено ОСОБА_1 право на це, не зважаючи на те, що останній не погоджувався з результатами огляду, про що також зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення та у своїх письмових поясненнях.

Окремо слід звернути увагу, що з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 видавалось або взагалі виписувалося направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (додаток 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції). Працівник поліції лише пояснив ОСОБА_5 , що складає відносно нього протокол про адміністративні правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, як убачається з матеріалів справи (письмових пояснень свідків та даних відеозапису) правники поліції взагалі не зупиняли транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 ; останній був зупинений місцевими жителями села з іншого приводу, не пов`язаного із порушенням Правил дорожнього руху.

Інших письмових доказів матеріали справи не містять.

З цього приводу слід зазначити, що проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу регулюється положеннями статті 266 кодексу України про адміністративні правопорушення, а також «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Пунктами 1 та 3 Розділу ІІ вищевказаної Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Із матеріалів справи судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою газоаналізатора «Drager Alсotest 6820» прилад № ARJL-0261.

За правилами частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження, у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пленуму Верховного Суду України у пункті 24 своєї Постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Основного закону України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09 вересня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» та рішенні від 15 травня 2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі з єдиним унікальним № 688/788/15-к, де зазначено, що вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 27 червня 2019 року по справі з єдиним унікальним № 560/751/17 вказав, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Приписами частини 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення імперативно встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06 червня 2018 року у справі «Михайлова проти України», де зазначено, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, надаючи оцінку наданим суду доказам з точки зору дотримання встановленої процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд керується наступним.

У частинах 2 та 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення чітко визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частини 5 та 6 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 розділу І Інструкції).

Згідно з пунктом 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому як визначено у пункті 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналогічні за змістом норми містяться й у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року. Так, згідно вказаного Порядку (пункти 6 8), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Використовуючи системний підхід під час аналізу положень частин означеної статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку між собою, а також з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (постанова Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»), можна дійти висновку, що огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані сп`яніння, після, запропонування проходження огляду на місці зупинки і, тільки в разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я, при цьому в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Іншими словами, незгода водія з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. І лише встановлення у водія стану алкогольного сп`яніння за наслідками огляду в закладі охорони здоров`я, або відмова водія від подальшого огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, може бути підставою для складення відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та подальше притягнення водія до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або, відповідно, за відмову від проходження подальшого огляду.

Здійснюючи аналіз сукупності наданих та досліджених у судовому засіданні доказів по справі, слід дійти висновку, що 12 листопада 2022 року після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу газоаналізатора «Drager Alсotest 6820», прилад № ARJL-0261, з результатами якого ОСОБА_1 не погодився, працівниками поліцій в порушення імперативних приписів статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не запропоновано та не забезпечено водію ОСОБА_1 проходження відповідного огляду у закладі охорони здоров`я, на якому наполягав останній.

Крім того, як вже зазначалось вище з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що останній не містять будь-яких даних щодо пропозицій з боку працівників поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та навіть не роз`яснено ОСОБА_1 право на це.

Враховуючи наведене вище у своїй сукупності, суд не може визнати доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Drager Alсotest 6820», прилад № ARJL-0261, і не заперечував їх.

Також у відповідності до приписів пункту 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (пункт 8 Інструкції).

Разом із тим, в матеріалах справи також відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що свідчить про недотримання працівниками поліції вимог нормативних документів та доводить, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, не зважаючи на те, що останній не був згодний з результатами тесту.

Також матеріали справи не містять і будь-яких доказів відносно того, що ОСОБА_1 відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Таким чином, в зв`язку із незгодою з результатами огляду спеціальним технічним засобом, поліцейські зобов`язані були доставити водія ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду.

Як вже було неодноразово зазначено вище, досліджений у судовому засіданні відеозапис не містить даних відносно того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. У разі, якщо такий факт і мав місце, але не був зафіксований на відеозаписі, то ОСОБА_1 слід було б притягувати до адміністративної відповідальності або за факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який мав бути підтверджений висновком закладу охорони здоров`я (а не результатами тестування на газоаналізаторі «Drager Аlcotest 6820»), або за відмову від проходження подальшого огляду в закладі охорони здоров`я.

Натомість, із досліджених у судовому засіданні доказів судом виявлено ряд порушень встановленої процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, що відповідно до імперативних положень статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, має наслідком недійсність огляду.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 255193, складеного 12 листопада 2022 року інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Пашковим Ю. О., огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосування спеціального технічного засобу газоаналізатор «Drager Аlcotest 6820», результат якого склав 0,27 проміле.

Між тим, зважаючи на можливу похибку при проведенні огляду, оскільки результат огляду 0,27 проміле не набагато відрізняється від допустимого значення 0,2 проміле, працівники поліції не дізналися у водія чи згоден або незгоден останній з вказаним результатом огляду на стан сп`яніння, та не пропонували пройти огляд в медичному закладі для підтвердження чи спростування показників продуття.

Про факт відмови від проходження огляду в медичному закладі нічого не відображено і в поясненнях свідків.

Отже, зібрані у справі докази не підтверджують поза розумним сумнівом вину водія ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху. Розглядаючи дану справу, суд позбавлений можливості виходити за межі обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, та за власною ініціативою притягати особу до адміністративної відповідальності за інше порушення Правил дорожнього руху, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Крім того, суд враховує, що будь-яких доказів такої відмови матеріали справи не містять.

Виниклі сумніви щодо дотримання процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь останнього з огляду на те, що Конституційний Суд України у пункті 4 рішення від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 зазначив, що конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина 2 статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до підпункту 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку, що працівниками поліції не було дотримано чітко встановленої законодавством України процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, зокрема не дотримано приписів частини 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а наявні в матеріалах справи докази мають суттєві протиріччя та не доводять в повній мірі вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як його вину органом поліції не доведено належним чином, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням вимог наведеної норми права, підлягає закриттю.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 7, 9, частиною 1 статті 130, статтею 245, пунктами 1, 7 частини 1 статті 247, статтями 256, 266, частиною 2 статті 268, статтями 277, 279, 280, 283 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 та направити до Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя: Т. М. Трояновська