Справа №-613/1092/22 Провадження №-3/613/33/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року. Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Уварова Ю.В., за участі секретаря Макушинської О.В., адвокатів Варфоломєєвої С.В., Гринишина Є.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.12.2022 року, о 01 год. 00 хв. керував автомобілем ВАЗ-21104, днз НОМЕР_1 по вул. Млиновій в м. Богодухові з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я Богодухівській ЦРЛ відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вище вказаних правопорушень не визнав. Пояснив, що у вказаний в протоколі час перебував дома, машина стояла на вулиці за воротами. ОСОБА_1 вийшов на вулицю та зняв авто з сигналізації та в цей час під`їхали військові, спитали чому він такі пізно їздив по місту та ще й у стані сп`яніння. Однак це не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 приїхав від дівчини, з якою посварився, та через це випив дома, а вже потім під`їхали військові. Вони казали, що переслідували ОСОБА_1 на автомобілі, але це неправда.

Потім приїхали працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Проходити огляд він відмовився, оскільки автомобілем у стані сп`яніння не керував.

Зазначив, що ці обставини може підтвердити сусід ( ОСОБА_2 ), який бачив, коли він реально приїхав додому.

Адвокат Варфоломєєва С.В. подала письмові заперечення на протокол, в яких зазначає, що чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнута особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або якщо особа, що керує транспортним засобом, відмовиться пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан сп`яніння.

Тобто обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведене в п. 27 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки Дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів- водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Факту керування автомобілем ОСОБА_1 та його зупинки наданими відеозаписами та іншими доказами не зафіксовано, з відеозапису неможливо ідентифікувати марку та реєстраційний номер автомобіля.

Також адвокат зазначила, що під час здійснення своїх повноважень поліцейськими повинен використовуватися портативний відеореєстратор, отриманий за підписом у відповідному підрозділі поліції, та закріплений на форменому одязі працівника поліції, та відеозапис саме з такого реєстратору є допустимим доказом наявності тих чи інших подій зафіксованих на ньому, оскільки саме з відеозапису, здійсненого на відеореєстраторі вбачається час та дата фіксації тих чи інших подій.

Однак, як об`єктивно вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого працівниками поліції, відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення поліцейськими велася не з моменту початку виконання ними службових обов`язків на момент зупинки транспортного засобу, а велась вже коли працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , який знаходився біля автомобіля ВАЗ 21104, держ. номер НОМЕР_2 та попросили пред`явити його документи.

Тобто, відеофіксація здійснена епізодично, та сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано, відеозапис не відтворює подій перед зупинкою автомобіля та саму зупинку.

З урахуванням положень ст.62 Конституції просила провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Варфоломєєва С.В. додатково пояснила, що наданий в якості доказу відеозапис починається з того моменту, коли працівники поліції підходять до ОСОБА_1 , при цьому автомобіля на відео взагалі не видно.

Військові під`їхали до будинку ОСОБА_1 , він вийшов до них з будинку, а тільки через півтори години приїхали працівники поліції.

Як зазначає сам ОСОБА_1 військові його не переслідували, а приїхали, коли він вже був дома певний час, за цей час встиг вжити алкоголь після сварки з дівчиною.

Вважала незрозумілим, яким чином працівники поліції, які не зупиняли ОСОБА_1 , визначили місце вчинення правопорушення вулицю, якою він нібито керував транспортним засобом.

Просила врахувати наявність порушень з боку поліції під час оформлення матеріалів та провадження у справі закрити.

Адвокат Гринишин Є.В., в судовому засіданні також просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Звернув увагу, що в порушення Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», працівник поліції торкається трубкою газоаналізатора до форми, що зафіксовано на відео.

Також наголошував, що положеннями Інструкції не передбачено, щоб працівник поліції кілька разів пропонував проходити огляд, як було в даному випадку, у разі відмови треба одразу складати протокол. Крім того зазначив, що мали місце порушення процедури відсторонення від управління ТЗ та його затримки.

Вважав сумнівним той факт, що військові та працівник поліції, які не є мешканцями ОСОБА_3 , так добре орієнтуються в місті, що змогли чітко визначити вулицю, по якій нібито рухався ОСОБА_1 .

Крім того звернув увагу, що у направленні особи на огляд з метою виявлення стану сп`яніння зазначено, що особу було доставлено поліцейським до закладу охорони здоров`я, хоча це не відповідає дійсності, а при оголошенні протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції зазначає про «керування у стані алкогольного сп`яніння», в той час як ОСОБА_1 інкриміновано відмову під проходження огляду на стан сп`яніння, отже в матеріалах справи не той протокол, що було складено первинно.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, позицію його захисників адвокатів Варфоломєєвої С.В. та Гринишина Є.В., допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали та відеозапис, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння , тягне накладення на таку особу адміністративного стягнення в межах санкції даної статті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, щодо заперечення ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом, суд зазначає таке.

Дійсно, як вбачається з відеозапису, на момент приїзду працівників поліції ОСОБА_1 не перебуває за кермом автомобіля. Однак, суд звертає увагу, що в даному випадку працівники поліції приїхали на місце у зв`язку з надходженням повідомлення військових на службу «102» про затримання особи під час комендантської години, отже цілком зрозумілим є те, що на той час автомобіль вже не рухався і цей факт не міг бути зафіксований працівниками поліції.

Однак не може свідчити про відсутність складу порушення тільки той факт, що працівники поліції в даному випадку не зупиняли автомобіль та не зафіксували цей момент на бодікамеру.

Факт керування особою автомобілем може підтверджуватись або спростовуватись сукупністю інших доказів, наявних в матеріалах справи.

В судовому засіданні свідок інспектор СРПП ОСОБА_4 пояснив, що під час несення служби /точну дату не пам`ятає/ надійшло повідомлення військових про затримання особи в комендантську годину з ознаками алкогольного сп`яніння. Приїхавши на місце, вони побачили військових, автомобіль був припаркований біля подвір`я, водій сперечався з військовими. Військові повідомили, що водій рухався містом в комендантську годину, у зв`язку з чим вони поїхали за ним, але він не зупинявся. Коли водій зупинився, військові підійшли до нього, в машині була пуста пляшка. У водія був дуже різкий запах алкоголю з рота, затягнута мова, тому працівники поліції запропонували водієві пройти огляд на стан сп`яніння як на місці так і в лікарні. Водій відмовився, зазначив, що вживав вже після того, як зупинився, показував пляшку.

Він або інші поліцейські не зупиняли автомобіль ОСОБА_1 , однак на місці були військові, які повідомили, що вони переслідували автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , та одразу підійшли до нього після зупинки. Також військові підтвердили, що після зупинки ОСОБА_1 алкоголь не вживав.

Також свідок пояснив, що час та місце скоєння правопорушення вони з`ясували зі слів військових, які пояснили де саме вони їхали, переслідуючи автомобіль ОСОБА_1 , та у якій годині це відбувалось.

Зазначив, що не пам`ятає, чому у направленні зазначено, що водія було доставлено до ЦРЛ, такого факту не було, події відбувались на місці, мабуть ці відомості були внесені помилково.

В судове засідання неодноразово викликались свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зазначені в протоколі.

Зазначені свідки є військовослужбовцями, наразі проходять службу, що вочевидь ускладнює їх явку в судове засідання або робить таку явку неможливою.

Водночас, в матеріалах справи наявні письмові пояснення вказаних осіб, з яких вбачається, що 19.12.2022, близько 01-00 години вони здійснювали патрулювання в м. Богодухові, рухались по вулиці Шевченка, побачили, що назустріч рухається автомобіль ВАЗ-2110, вони намагались зупинити автомобіль, однак, водій продовжив рух, повернув на вулицю Млинову та зупинився біля будинку №14. Вийшовши з-за керма, водій намагався втекти, однак військові його затримали. При перевірці документів було встановлено, що водієм є ОСОБА_1 , і у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю та порушення мови. У зв`язку з наведеним була викликана поліція. По приїзду поліції водієві було запропоновано пройти медогляд, однак продувати драгер на місці або їхати в Богодухівську ЦРЛ ОСОБА_1 відмовився, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суд не вбачає підстав не довіряти вказаним письмовим поясненням чи ставити під сумнів зазначені в них обставини.

Також судом було задоволено клопотання захисту про допит свідка ОСОБА_2 , однак вказаний свідок в судове засідання на виклики не з`явився, сторона захисту також повідомила про неможливість забезпечення явки цього свідка, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи за його відсутності.

Крім наведеного вище, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №035139; рапортом про отримання повідомлення та реєстрацію ЄО про порушення комендантської години та можливе керування у стані сп`яніння; копією протоколу огляду і затримання транспортного засобу; дисками з відеозаписами.

Щодо направлення особи на огляд з метою виявлення стану сп`яніння від 19.12.2022, складеного працівниками поліції (а.с.6), то той факт, що водія не доставляли до закладу охорони здоров`я учасниками справи не оспорювався, поліцейський, який складав протокол підтвердив, що в лікарню ОСОБА_1 не доставляли.

Щодо посилання сторони захисту на той факт, що працівник поліції вчиняв маніпуляції з газоаналізатором та торкався ним форменого одягу, то суд не бере до уваги ці доводи, оскільки захистом не оспорюється достовірність результату продуття Драгеру, на яку могли вплинути такі маніпуляції, сам ОСОБА_1 відмовляючись від проходження огляду, не посилався на несправність газоаналізатора, не висловлював сумніви у роботі приладу, не виявляв бажання проходити альтернативний варіант огляду в медзакладі.

Посилання захисту на той факт, що в матеріалах справи перебуває не той протокол, який був оголошений ОСОБА_1 після його складення спростовується тим фактом, що при оголошенні протоколу працівник поліції називає той самий номер протоколу, який знаходиться в справі та зазначає про відмову від проходження ОСОБА_1 огляду, що відповідає інкримінованому правопорушенню.

Твердження про порушення процедури відсторонення від керування та затримання транспортного засобу жодним чином не спростовує обставини, що підтверджують вину ОСОБА_1 , а такі порушення можуть бути оскаржені поза межами розгляду даної справи у встановленому законом порядку.

Отже обрану ОСОБА_1 позицію суд розцінює як лінію захисту у справі.

На підставі викладеного вище, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченго ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, суд вважає, що відносно ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави (отримувач коштів ГУК Харківськ обл./Харківобл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Уварова