Справа№464/498/23
пр.№ 3/464/486/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 суддя Сихівського районного суду м. Львова Дулебко Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №198229 від 15.01.2023, ОСОБА_1 15.01.2023 о 21:21 год. за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 , вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, заборонив спілкуватись та бачитись з рідним братом, дорікав щодо чистоти в квартирі, неналежним доглядом за дитиною, що спричинило емоційну невпевненість останньої та могло завдати шкоду психічному здоров`ю.

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Надав пояснення про те, що 15.01.2023 у період часу приблизно з 20:30 год. до 21:00 год. запропонував дружині разом прибрати у квартирі, проте вона відмовилась та повідомила, що їде з тримісячною дитиною до матері. Також остання зателефонувала брату та попросила забрати її з сином. Зазначив, що жодним чином не обмежував свободу її пересування. Брат дружини, прибувши до квартири, почав сильно стукати та ламати двері квартири, викликав поліцію, у зв`язку з чим між ОСОБА_1 та дружиною виник сімейно-побутовий конфлікт, який вони владнали без сторонньої допомоги. Працівники поліції, всупереч його аргументів та заперечень, протрактували сімейний конфлікт з дружиною у протоколі як психологічне насильство. В своїх поясненнях при складанні протоколу зазначив, що намагався стримати дружину від необдуманого емоційного кроку, переживав за її стан та за те, щоб нічого не трапилось з їх сином. Не вчинив щодо неї будь-якого фізичного, психологічного чи економічного насильства, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю. Поліція взяла до уваги версію розвитку подій дружини, проігнорувала його аргументи і пояснення. Сусідів, які в цей час могли підтвердити незаконне вламування її брата у квартиру, не допитували. Після від`їзду поліцейських прибрали у квартирі, конфлікт між ними вичерпано.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою, відповідно до якої просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Також зазначила, що чоловік не прибув в попереднє судове засідання, оскільки допомагав їй з дітьми.

Заслухавши показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оглянувши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, стаття 173-2 КУпАП за своїм змістом є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 173-2 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Крім цього, психологічне насильство полягає у діяннях, спрямованих на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У протоколі про адміністративні правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме психологічне насильство, що полягало у забороні спілкування з рідним братом, бачитись з ним, доріканні щодо чистоти у квартирі, догляду за дитиною, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода її психічному здоров`ю.

Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 15.01.2023, рівень небезпеки кривдника ОСОБА_1 визначено як середній, пов`язаний з економічним, психологічним та фізичним насильством.

Як видно з пояснень ОСОБА_2 від 15.01.2023, остання зазначила, що 15.01.2023 о 20:00 год. між нею та чоловіком виник конфлікт під час якого він забороняв покидати їй кімнату та вказала загальну характеристику дій останнього протягом тривалого часу.

При цьому, судовий розгляд проводиться лише щодо особи, яка притягується до відповідальності, і в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів.

Разом з тим, потерпіла ОСОБА_2 на розгляд справи для підтвердження або спростування обставин події, відображені у протоколі, не з`явилася, внаслідок чого суд позбавлений можливості встановити в яких саме діях ОСОБА_1 проявилось вчинення ним домашнього насильства.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно закрити.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Дулебко Н.І.