ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 Справа №607/7688/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, студента ЗУНУ, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.121, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, 22 квітня 2023 року о 22 год. 38 хв. громадянин ОСОБА_1 в м. Тернополі по вул. Миру, 10, керував транспортним засобом марки «БМВ 5251» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №097779 від 22.04.2023 року, 22 квітня 2023 року о 22 год. 38 хв. громадянин ОСОБА_1 в м. Тернополі по вул. Миру, 10, керував транспортним засобом марки «БМВ 5251» д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не горіла ліва фара в режимі ближнього світла. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився і про причину неявки в суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується наявністю його підпису у протоколі про адміністративне правопорушення. У силу ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглядати у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом.

Із системного аналізу положень диспозиції частини 2 статті 126 КУпАП слідує висновок, що об`єктивна сторона правопорушення виражається у такій формі: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Отже, адміністративна відповідальність за порушення положень статті 126 КУпАП може бути застосована саме до водія транспортного засобу, тобто до особи, яка здійснює керування ним.

Таким чином, основною ознакою, за якою визначається об`єктивна сторона даного правопорушення та за якою особу можна притягнути до адміністративної відповідальності є саме керування такою особою транспортним засобом.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №097778 від 22.04.2023 року; рапорті інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області Попович С. від 22.04.2023 року; довідці з ІПНП України від 24.04.2023 року, з якої вбачається, що громадянин ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Крім цього, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, суб`єктом владних повноважень до адміністративних матеріалів долучено аудіовізуальний диск, на якому міститься відео з нагрудної камери інспектора поліції.

За результатами перегляду вказаного відеозапису судом встановлений факт керування 22 квітня 2023 року ОСОБА_1 , транспортним засобом марки «БМВ 5251» д.н.з. НОМЕР_1 , більше того такий факт не заперечується особисто ОСОБА_1 .

За таких обставин вважаю, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться в провину порушення ч.1 ст.121 КУпАП, а саме, керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Разом з тим, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі за ч.1 ст.121 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Згідно вимог п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.31.4 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, серед іншого відповідно п.31.4.3 «в» не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Крім того п.31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, тощо.

Так, оглядом вищевказаного відеозапису, було встановлено, що ОСОБА_1 дізнався про несправність лівої фари транспортного засобу лише після зупинки автомобіля поліцейськими, яким він пояснив, що повертається із автомийки, а тому через можливе потрапляння води у внутрішній відсік фари, вона могла вийти із ладу. При цьому ОСОБА_1 в присутності працівників поліції, спробував вимкнути та знову увімкнути фари в режимі ближнього світла, в результаті чого виявилось, що обидві фари справні, тобто ОСОБА_1 вжив заходів для усунення несправностей на місці зупинки транспортного засобу.

Отже, частиною 1 статтею 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАп визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини, як у формі умислу, так й у формі необережності.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд вважає, що факт умисного керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у якому була несправність зовнішніх світлових приладів не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, натомість останній не приховує та припускає можливу тимчасову технічну несправність лівої фари. Даний факт свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Інших фактів та доказів, які б безспірно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП суду не надано та вказує на відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який є неповнолітнім, його майновий стан, а також з врахуванням ст.13 КУпАП, приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, з метою запобігання вчиненню ним в майбутньому нових правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 121, 126, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяС. В. Кунцьо