Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/200/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Дригваль В. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Драний В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 року.Суддя Кропивницького апеляційного суду Драний В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області, адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Руденко Г.В. в інтересах ОСОБА_1 особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2023 року.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, який не працює, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 копійок.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 10.10.2022, близько 13.05 год., у м. Новоукраїнка по насипній дорозі в напрямку с. Воронівка, керував автомобілем ВАЗ2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота та червоні очі.

Зі згоди водія було проведено огляд на стан сп`яніння в Новоукраїнському ЦРЛ у лікаря нарколога, результат огляду склав 0,23 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, особою яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ААБ №023741 від 10.10.2022 року;

направленням на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння до Новоукраїнської ЦРЛ від 10.10.2022 р., висновком лікаря нарколога Новоукраїнської ЦРЛ №1 від 10.10.2022 р., оптичними дисками на яких містяться дев`ять відеофайлів з відеозаписами, а саме про зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , перевірку на стан сп`яніння із застосуванням «Drager Alkotest 6820» від 10.10.2022 року, з яким не погодився ОСОБА_1 про наявність алкоголю в кількості 0,27 проміле, після чого був доставлений для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння до Новоукраїнської ЦРЛ, та складення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 після проходження огляду у лікаря нарколога Новоукраїнської ЦРЛ та виявлення лікарем перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, копією посвідчення водія відповідної категорії на ім`я ОСОБА_1 та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі адвокат Руденко Г.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2023 року, щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обгрунтовує свої вимоги тим що освідувана особа не погодився із результатами алкотестеру на місці зупинки. Тому даний тест не є доказом вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У даному випадку суд мав відхилити цей документ як доказ, натомість послався на нього як на належний доказ.

У протоколі ААБ №023741 від 10.10.2022, який фіксує обставини правопорушення, зазначено, що зі згоди водія проведено огляд на стан сп`яніння у Новоукраїнській ЦРЛ.

Однак, у матеріалах справи немає направлення у медичний заклад, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Також, вказує, як в протоколі, так і в оскаржуваній постанові суду зазначено, що огляд водія проведено у Новоукраїнській ЦРЛ. Такий висновок у матеріалах справи № 396/1260/22 відсутній. Такого закладу охорони здоров`я не існує.

Натомість у матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції.

Цей висновок, на який посилається суд в оскаржуваній постанові, складений на бланку Додаток 3, тобто з порушенням вимог діючої Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки складений на старому бланку, який не відповідає Додатку 4 до вказаної інструкції ( пункт 16 розділу III) .

Даний факт вказує на неналежність доказу, на який як на один із складових матеріалів посилається особа, що склала протокол ААБ №023741.

Посилається на те, що у матеріалах справи містяться відеозаписи, які фіксували стан огляду ОСОБА_1 у медичному закладі, при цьому Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735) передбачає проведення огляду із лабораторними дослідженнями біологічних зразків, а не вмісту повітря особи, що оглядається.

Щодо пропуску на апеляційне оскарження рішення місцевого суду вказує, що в порушення вимог КУпАП справа у Новоукраїнському районному суді була розглянута за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

Так, матеріали справи містять виклик до суду на 16.01.2023 (а.с. 19, 20). У подальшому справа відкладалась розглядом на 03.02.2023 та на 20.02.2023, при цьому відсутні докази направлення та вручення ОСОБА_1 за місцем його проживання відповідних повідомлень (викликів).

Постанова суду від 20.02.2023 теж не була своєчасно вручена особі що притягнута до адміністративної відповідальності, її надсилання відбулось лише у березні 2023 року. ОСОБА_1 отримав вказану постанову суду 23.03.2023, отже строк оскарження збіг, оскільки було вказано 10 днів з моменту винесення.

Таким чином ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно скористатись своїми правами на розгляд справи в його присутності, на реалізацію власних прав під час розгляду справи (надання пояснень, зауважень, заперечень, правову допомогу тощо), як і на своєчасну подачу апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката Руденко Г.В. в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема, щодо порушення права на перегляд рішення суду першої інстанції, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який закріплений у п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вважаю за необхідне поновити адвокату Руденко Г.В. - представнику особи, що притягається до адміністративної відповідальності Лебедькова Ю.І., строк на апеляційне оскарження постанови Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2023 року.

У судове засідання ОСОБА_1 та його адвокат Руденко Г.В. не з`явилися, клопотань про відкладення судового засідання не надали, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги в межах апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Вимогами ст. 245 КУпАП, визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП регламентовано, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суддею суду першої інстанції не дотримано.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Частинами 2, 3, 5 статті 266 КУпАП регламентовано, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 10.10.2022, близько 13:05 год., у м. Новоукраїнка по насипній дорозі в напрямку с. Воронівка, керував автомобілем ВАЗ2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота та червоні очі.

Зі згоди водія було проведено огляд на стан сп`яніння у Новоукраїнському ЦРЛ у лікаря нарколога, результат огляду склав 0,23 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, особою яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, місцевий суд вказав, що його вина підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ААБ №023741 від 10.10.2022 року; направленням на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння до Новоукраїнської ЦРЛ від 10.10.2022; висновком лікаря нарколога Новоукраїнської ЦРЛ №1 від 10.10.2022; оптичними дисками на яких містяться дев`ять відеофайлів з відеозаписами, а саме про зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , перевірку на стан сп`яніння із застосуванням «Drager Alkotest 6820» від 10.10.2022, з яким не погодився ОСОБА_1 про наявність алкоголю в кількості 0,27 проміле, після чого був доставлений для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння до Новоукраїнської ЦРЛ, та складення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 після проходження огляду у лікаря нарколога Новоукраїнської ЦРЛ та виявлення лікарем перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння; копією посвідчення водія відповідної категорії на ім`я ОСОБА_1 та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ № 056320 від 21.06.2022, поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення вказав на наявність порушення п. 29 «а» ПДР ОСОБА_1 , що підтверджується результатами алкотестеру «Drager Alkotest 6820», які були виявлені у Новоукраїнській ЦРЛ, зі згоди водія.

Проте, до протоколу доданий чек-драгера з результатом 0,27 проміле алкоголю, проходження на місці зупинки, з яким не погодився ОСОБА_1 у зв`язку з чим був доставленний до медичного закладу для проходження медичного огляду на який місцевий суд послався як на доказ його вини (а.с.2).

Водночас, із змісту протоколу, взагалі неможливо встановити, результат огляду на стан сп`яніння, оскільки його неможливо ідентифікувати.

Окрім того, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, місцевий суд вказав, що його вина підтверджується матеріалами справи, зокрема направленням на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння до Новоукраїнської ЦРЛ від 10.10.2022.

Проте, у матеріалах справи таке направлення, відсутнє.

При цьому, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.10.2022, точний час направлення на огляд зазначено 13 год. 00 хв. 10.10.2022 (а.с.3).

Однак, згідно чек-драгера з результатом проходження на місці зупинки, тестування було проведено о 13 год. 21 хв. З результатом тесту ОСОБА_1 не погодився і лише після цього його було направлено до медичного закладу, для проходження медичного огляду (а.с.2).

Більше того, у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ № 056320 від 21.06.2022, вказано, що ОСОБА_1 10.10.2022, о 13 год. 05 хв., у м. Новоукраїнка по насипній дорозі в напрямку с. Воронівка, керував автомобілем ВАЗ2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота та червоні очі, тобто після направлення до медичної установи для проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, у вказаному висновку медичної установи зазначено що він складений о 13 год. 30 хв. 10.10.2022. Тоді як, згідно відеозапису долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до медичного закладу о 13 год. 41 хв., тобто до складання вказаного висновку.

Отже, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є також неналежним доказом.

За таких обстави, огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння проведений з порушеннями ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, тому є недійним.

Інші докази, які містяться у матеріалах справи, а саме, копія посвідчення водія відповідної категорії на ім`я ОСОБА_1 та копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , жодним чином не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення щодо наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

З урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод регламентовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Частиною 1 статті 7 КУпАП регламентовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП, регламентовано, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

За таких обставин, постанова Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2023 року, стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Руденко Г.В. строк на апеляційне оскарження постанови Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Руденко Г.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2023 року, щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточно й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Драний