ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/440/23

Провадження № 3/293/379/2023

11 травня 2023 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч.3 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

28.03.2023 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судових справ між суддями, вищевказані адміністративні матеріали розподілені для розгляду судді Збаражському О.М.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до вимог п.6 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814, у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Таким чином, суд вважає за доцільне об`єднати в одне провадження матеріали справ №293/440/23 та №293/441/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, так як вони складені відносно однієї і тієї ж особи, з присвоєнням єдиного унікального номеру №293/440/23.

11.05.2023 в судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення прав та обов`язків передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав. Надав пояснення, що дійсно 04.03.2023 керував автомобілем ВАЗ 2101 після вживання алкогольних напоїв, був зупинений патрульними поліції, на пропозицію яких від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на приладі «Драгер» та в медичному закладі відмовився, про що було складено відповідний протокол.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 029195 від 04.03.2023 встановлено, що ОСОБА_1 , 04.03.2023 о 23 год. 40 хв. в с. Високе, по вул. Бацванівка, керував автомобілем без права керування (позбавлений постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 09.11.2022 строком на 36 місяців), за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до диспозиції частин 2, 3, 4 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 029195 від 04.03.2023 (а.с.15), витягом із автоматизованої бази ІПНП ВПД №1, з якого вбачається, що 28.09.2022 ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400грн. на підставі постанови серії БАБ № 749226 винесеної патрульним поліції в м.Біла Церква, УПП у Київській області, запитом до БПП в м.Біла Церква УПП в Київській області 22.03.2023 (а.с.17).

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №635703 від 04.03.2023, ОСОБА_2 піддано адміністративному стягнення за ч.1 ст. 122, ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн (а.с.16).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. У судді відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч.5 ст. 126 КУпАП, є повністю доведеною.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 статті 130 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №262940, ОСОБА_1 04.03.2023 о 23 год. 40 хв. в с.Високе, вул. Бацванівка, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в мед закладі відмовився на нагрудний відео реєстратор поліцейського, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність, передбачена ч.3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами п.п. 4,6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 р. № 1395, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.п.6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 12 Розділу II вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до постанови судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 23.02.2022 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні 25.01.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130, ч.2 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до бази ІПНП ВПД №1, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню за ч.2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 36 місяців.

Таким чином, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП, як вчинення правопорушень особою, яку двічі протягом року було піддано адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, є неправильною, оскільки ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню вперше 23.02.2022, тобто від дня накладення першого адмінстягнення минуло більше року, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №262940 від 04.03.2023, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.03.2023; відеозаписом з бодікамери поліцейського від 04.03.2023 про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку у зв`язку з виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з долученого до справи відеозапису (а.с.4), патрульний поліції повідомив водія про причину зупинки, після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, повідомив про вживання алкогольних напоїв, поліцейський запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою «Alkotest Drager», або в медичному закладі, однак, водій відмовився. Після цього працівником поліції повідомлено про складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була категоричною і такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Відеозаписом зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення водія ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на водія, який керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння та відмовився на законну вимогу патрульних поліцейських від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціалізованому медичному закладі.

Даними оглянутого відеофайлу поза розумним сумнівом підтверджено і факт наявності у ОСОБА_1 ознак перебування в стані алкогольного сп`яніння, про що патрульний поліцейський повідомив останнього, ОСОБА_1 підтвердив вживання алкоголю, що з огляду на відеозапис, давало поліцейським правові підстави для вимоги водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager», на місці зупинки транспортного засобу або в спеціалізованому медичному закладі.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу поліцейським або в медичному закладі встановлюється судом на підставі доказів, які досліджені та оцінені судом за внутрішнім переконанням.

Право поліцейських органів Національної поліції вимагати пройти водію у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на викладене, як того вимагає ст. 266 КУпАП, п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 р. №1395, відмова від проходження в установленому порядку огляду для визначення стану сп`яніння зафіксована за допомогою технічних засобів відеозапису.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

При цьому, ОСОБА_1 зауважень щодо змісту протоколу не подав, в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті правопорушення зазначив, що «випив 50-100 грам в знак день народження», ознайомився під підпис із зазначеними в протоколі обставинами, щодо роз`яснення прав та обов`язків, та без зауважень підписав протокол.

Відповідно до копії постанови серії БАВ №635703 від 04.03.2023, доданої до матеріалів справи ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.5 ст. 121, ст. 2 ст. 122, ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00грн.

Таким чином, з огляду на те, що відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована поліцейськими за допомогою спеціальних технічних засобів, а саме нагрудної бодікамери поліцейського (портативного відео реєстратора), і відеозапис було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В ході складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення порушень вимог ст.266 КУпАП допущено не було.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною, його дії кваліфіковано правильно, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння вчинене повторно протягом року.

Адміністративне стягнення судом накладається відповідно до санкції ч.2 ст.130 КУпАП та положень ст. 33 КУпАП, якою передбачено неврахування особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність у випадку накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З протоколу про адміністративні правопорушення убачається, що водійське посвідчення у ОСОБА_1 не вилучалось та тимчасове посвідчення на право керування транспортними засобами не видавалось. Відсутність права керування транспортними засобами ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні.

Суд приймає до уваги вимоги Розділу І ПДР України, де зазначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом та має відповідне посвідчення водія.

Згідно з роз`ясненнями абзацу 3 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, не можливо позбавити права особи на майбутнє, якщо водій права на керування транспортним засобом не одержував, тому суд дійшов висновку що до ОСОБА_1 не може бути застосоване стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, оскільки такого права він не набував.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 36 КУпАП суд призначає ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа в вчинених, а саме санкції ч.2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №293/440/23, №293/441/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.3 ст. 130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єднаній справі присвоїти №293/440/23.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк 15 днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова в частині визнання винним особи правопорушника набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова в частині визнання винним особи правопорушника може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ