ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/5617/23

3/522/4717/23

10 травня 2023 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Коваленко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України, відносно:

ОСОБА_1 , директора ТОВ «СМА СІ ДЖИ ЕМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІЗ України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 38/34-00-07-03 від 14.03.2023р. директор ТОВ «СМА СІ ДЖИ ЕМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІЗ України, ОСОБА_1 , вчинив правопорушення встановленого ст.15 Закону України від 19.12.1995р № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв», тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального (із змінами та доповненнями), в частині зберігання 04.01.2022р. дизельного пального в загальному об`ємі/обсязі 7 963л., за адресою: м.Одеса, Митна площа,1/6, без отримання ліцензії на провадження відповідного виду господарської діяльності, за що передбачена відповідальність за ст.164 КУпАп.

ОСОБА_1 , який був повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не з`явився.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно КУпАП стаття 164 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності та має 9 частин однак, при вивчені протоколу про адміністративне правопорушення було встановлено, що ньому не зазначено частину нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а з самого формулювання взагалі не зрозуміло його суті.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення в порушення ст.256 КУпАП не зазначено дату народження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності а у доданих до протоколу матеріалах такі дані теж відсутні.

Також, вивченням зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що в порушення вимог ст.256 КУпАП він не підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, такожвідсутні дані про те, що особі були роз`ясненні права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, а також її розписка на підтвердження вручення примірника протоколу.

Згідно норм КУпАП, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Відповідно до КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя В.М.Коваленко

10.05.2023