П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

судді Наумова С.В.,

при секретарі Денисюк А.С.,

особи яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи яка притягнута до

адміністративної відповідальності Курися О.П.,

з участю прокурора Набухотного С.В.,

розглянувши матеріали що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого проректором Національного університету водного господарства та природокористування, за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.,

- зміст ст. 268 КУпАП., - ОСОБА_1 роз`яснено,

В С Т А Н О В И В:

Для розгляду до Рівненського міського суду Рівненської області надійшли два протоколи №441 від 14.08.2023 року, №442 від 14.08.2023 року про адміністративні правопорушення , пов`язані з корупцією відносно ОСОБА_1 проректором Національного університету водного господарства та природокористування, за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП..

Названі вище протоколи (адміністративні матеріали) за згодою сторін, об`єднані судом в одне провадження.

З досліджених судом названих вище протоколів слідує, що 17.08.2022 виконуючий обов`язки ректора НУВГП ОСОБА_1 , являючись посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», керуючись наданими повноваженнями призначати на посади в університеті, видав наказ К № 1790 про прийом ректора ОСОБА_2 на посаду професора кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики 0,25 ставки за сумісництвом з посадовим окладом згідно штатного розпису, встановленими надбавками і доплатами на період з 01.09.2022 по 30.06.2023.

Відповідно до статуту НУВГП, між проректором з науково-педагогічної та навчальної роботи НУВГП ОСОБА_1 та ректором НУВГП ОСОБА_2 наявні відносини прямого підпорядкування. Отже, можливість використовувати ректором ОСОБА_2 свої повноваження стосовно проректора ОСОБА_1 , що безперечно впливало на об`єктивність та неупередженість прийняття останнім рішень під час виконання ним обов`язків ректора та призначення ОСОБА_2 за сумісництвом на посаду професора, оскільки ОСОБА_1 розумів, що ректор ОСОБА_2 має можливість його притягнути до дисциплінарної відповідальності, звільнити з роботи (не продовжити контракт), має дискреційні повноваження в частині заохочення працівників (призначення премій, доплат, надбавок), віддавати накази і розпорядження, обов`язкові до виконання підлеглими, тощо.

Таким чином, 17.08.2022 під час видання наказу К № 1790 у ОСОБА_1 був наявний приватний інтерес, який ґрунтувався на корисливому та кар`єристському мотиві, який полягав у безперешкодному зайнятті посади проректора НУВГП, отриманні пільг, переваг, присвоєнні кваліфікаційних категорій, педагогічних звань, тощо, через покращення матеріального становища свого керівника ОСОБА_2 у вигляді отриманої в період з 01.09.2022 по 30.06.2023 заробітної плати в розмірі 53 524,48 гривень за перебування на посаді професора кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики 0,25 ставки за сумісництвом.

За наявності у ОСОБА_1 зазначеного приватного інтересу, реалізація ним службових повноважень, як виконуючого обов`язки ректора, під час прийняття рішення про прийом ректора ОСОБА_2 на посаду професора, відбувалась під впливом суперечності між його приватним інтересом і повноваженнями ректора, що в розумінні Закону України Про запобігання корупції є реальним конфліктом інтересів.

Суперечність полягала у тому, що, з одного боку, ОСОБА_1 як найманий працівник (проректор) був зацікавлений покращити матеріальне становище свого керівника ОСОБА_2 для забезпечення кращих умов праці, а з іншого боку виконуючий обов`язки ректора ОСОБА_1 , як головна посадова особа, яка представляє НУВГП, повинен використовувати надані йому повноваження виключно в інтересах Університету, об`єктивно та неупереджено, виключаючи вплив приватного інтересу на їх реалізацію.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України Про запобігання корупції встановлений обов`язок для осіб, на яких поширюється дія цього Закону, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 даного Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно інформації Міністерства освіти і науки України та НУВГП, рішення про прийом ректора ОСОБА_2 на посаду професора кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики за сумісництвом з Міністерство освіти та науки України не було погоджене та про прийняте 17.08.2022 рішення Міністерства освіти і науки України повідомлено не було.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП не визнав та повідомив, що жодних протиправних дій не вчиняв, а видання ним наказу про призначення ректора ОСОБА_2 на посаду професора кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики за сумісництвом, є забезпечення права ректора на викладацьку роботу, а також рішення відповідної кафедри щодо залучення до викладання науково-педагогічного працівника відповідної кваліфікації, що є забезпечення навчального процесу в УНВГП відповідно до затвердженої навчальної програми, вплину на нього для прийняття відповідного наказу на нього ОСОБА_2 не здійснював, ректор ОСОБА_2 здійснює викладання на вказаній кафедрі вже багато років. Також ОСОБА_1 повідомив, що жодних благ від прийняття та підписання ним наказу про призначення ректора ОСОБА_2 на посаду професора він не отримував.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Курись О.П., подав до суду клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7КУпАП. Подане клопотання захисник обґрунтував відсутністю обов`язкової обставини, яка утворює склад вказаних правопорушень, а саме, не доведення особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, фактичних даних, що вказують реальність конфлікту інтересів у ОСОБА_1 , при прийняття та підписанні 17.08.2022 наказу К № 1790 про прийом ректора ОСОБА_2 на посаду професора кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики за сумісництвом. Покликаючись на п. 3 Інформаційого листа 22.05.2017 №223-943/0/4-17 ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» проведено аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес» зазначив, що в протоколах про адміністративній правопорушення не конкретизовано в чому полягає приватний інтерес ОСОБА_1 , в чому полягає суперечність наведеного в протоколах приватного інтересу ОСОБА_1 з публічним інтересом НУВГП, та не вказано яким чином зазначений приватний інтерес випливав на об`єктивність та упередженість прийнятого рішення, щодо призначення ректора ОСОБА_2 на посаду професора кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики за сумісництвом. В порушення вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП особою яка склала протокол про адміністративне правопорушення не виконано обов`язок щодо доказування обставин, які в сукупності встановлюють наявність складу та події адміністративного правопорушення, та не долучено належних доказів на підтвердження викладених в протоколі фактичних даних з огляду на те, що протокол є узагальнюючим документом, який містить встановлені фактичні дані, які містяться в зібраних та долучених, особою, що складала протокол про адміністративне правопорушення матеріалах.

Окрім того захисник Сороки В.С. зазначив, що в порушення порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (затвердженого Наказом МВС України 08.02.2019 № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/33194), матеріали виявленого співробітниками можливого правопорушення з боку ОСОБА_1 не були зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (ІТС ІПНП) в порядку Єдиного обліку, а відтак зібрані докази щодо можливого правопорушення з боку ОСОБА_1 , зібрані з порушенням встановленого порядку.

Прокурор Набухотний С.В., який здійснює нагляд за дотримання законності, підтримав зміст протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 та покликаючись на методичні рекомендації НАЗК, в більшості випадків прийняття особою, яка перебуває в прямому підпорядкуванні, рішення відносно свого керівника може здійснюватися в умовах реального конфлікту, а оскільки проректор НУВГП ОСОБА_1 перебував в прямому підпорядкуванні ректора НУВГП ОСОБА_2 , то прийняття та підписання 17.08.2022 наказу К № 1790 про прийом ректора ОСОБА_2 на посаду професора кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики за сумісництвом, здійснено ОСОБА_1 в умовах реального конфлікту, а неповідомлення про дану обставину МОН України в сукупності утворює склади адміністративних правопорушень ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, суд що вже близько десяти років перебуває на посаді ректора НУВГП, його обов`язки визначені діючим законодавством у сфері вищої освіти та Статутними документами НУВГП, а також розподілом обов`язків між ректором та проректорами. Посада ректора є адміністративною посадою, а посада професора є посадою науково-педагогічною, для забезпечення реалізації права на викладацьку діяльність необхідно обіймати саме науково-педагогічну посаду. Йому відомо, що липні 2022 року на засіданні кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики Навчально-наукового інституту агроекології та землеустрою НУВГП, було прийнято рішення про розподіл ставок науково-педагогічних працівників кафедри із зазначенням даних науково-педагогічного працівника, назви курсу дисципліни та відповідного розміру ставки. Даним рішенням було визначено і його для вичитки курсу лекцій. Даний предмет на кафедрі землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики Навчально-наукового інституту агроекології та землеустрою НУВГП, він викладає тривалий час, суміщаючи посаду ректора з посадою науково-педагогічного працівника. У зв`язку з тим, що саме ректор наділений повноваженнями прийняття на посаду працівників, а також підготовкою відділом кадрів наказу про призначення його на посаду професора кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики за сумісництво на підставі рішення кафедри та поданої ним заяви, він подав до МОН України повідомлення про вчинення дій в умовах потенційного конфлікту щодо прийняття рішення про призначення самого себе на посаду за сумісництвом. Однак ув`язку з його відсутністю на роботі такий наказ видавав проректор НУВГП ОСОБА_1 .. Свідок ОСОБА_2 заперечив будь-який вплив на ОСОБА_1 у зв`язку з прийняттям та підписанням останнім 17.08.2022 наказу К № 1790. Також повідомив суду, що основним завданням НУВГП є забезпечення освітнього процесу, виконання навчальних планів затверджених Науковою радою НУВГП.

Допитаний свідок ОСОБА_3 , повідомив, що перебуває на посаді завідувача кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики Навчально-наукового інституту агроекології та землеустрою НУВГП, підтвердив показання ОСОБА_2 щодо прийняття в липні 2022 року на засідання кафедри рішення з розподілу ставок науково-педагогічних працівників кафедри. Ним, як керівником кафедри було ініційовано питання залучення на посаду професора кафедри по сумісництву ректора ОСОБА_2 , оскільки в НУВГП іншого науково-педагогічного працівника, що на високому рівні володіє відповідними знання по навчальній дисципліні, окрім ректора не має, який в свою чергу викладає даний предмет по сумісництву на кафедрі вже тривалий термін. Має значну кількість наукових робіт та захищених наукових ступенів. Залучення ОСОБА_2 на посаду професора обумовлене виконанням завдання, щодо забезпечення належного та якісного освітнього процесу, відповідної кількості науково-педагогічних працівників з відповідними науковими ступенями, що є забезпеченням виконанням ліцензійних умов, а також виконання навчальних планів затверджених Науковою радою НУВГП. Йому не відомі обставини впливу ОСОБА_2 на ОСОБА_1 у зв`язку з прийняттям та підписанням останнім 17.08.2022 наказу К № 1790, а також на нього не здійснювався вплив ОСОБА_2 , щодо прийняття рішення на засідання кафедри про розподіл ставок. Також ОСОБА_3 повідомив, що на основі прийнятого рішення на засіданні кафедри про розподіл ставок, науково-педагогічні працівники НУВГП, серед яких розподілено ставки подають заяву про призначення їх на посаду, після чого видається відповідний наказ за підписом ректора, оскільки ректор уповноважений приймати працівників на посаду, а видання наказу про призначення науково-педагогічні працівників ректором, фактично є виконанням рішення засідання кафедри, що є колегіальним органом. Також ОСОБА_3 повідомив, що ніколи не було випадків не призначення ректором обраних кафедрою науково-педагогічних працівників для вичитки того чи іншого курсу дисциплін, не призначення ректором обраних кафедрою науково-педагогічних працівників для вичитки того чи іншого курсу дисциплін може призвести до невиконання затвердженого Науковою радою навчального плану, а відтак і освітнього процесу для забезпечення якого і здійснює діяльність НУВГП.

Свідок ОСОБА_4 суду надав пояснення, що перебуває на посаді начальника кадрів. Підтвердив покази свідка ОСОБА_3 , щодо підстави призначення науково-педагогічних працівників за сумісництвом, а саме після прийняття кафедрою рішення про залучення визначеного переліку науково-педагогічних працівників, вказані особи подають відповідні заяви на ім`я ректора щодо призначення їх за сумісництвом після чого на основі вказаних документів готується проект наказу, що погоджується з відповідними працівниками НУВГП. Наскільки йому відомо, випадків не призначення ректором обраних кафедрою науково-педагогічних працівників не було. Самої заяви науково-педагогічного працівника не достатньо для прийняття наказу про його призначення для викладання того чи іншого предмету. Йому не відомі обставини впливу ОСОБА_5 на ОСОБА_1 у зв`язку з прийняттям та підписанням останнім 17.08.2022 наказу К № 1790, а також на нього не здійснювався вплив ОСОБА_2 щодо підготовки вказаного проекту наказу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив, що перебуває на посаді спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції НУВГП і ним здійснювалось погодження наказу К № 1790 від17.08.2022 про призначення ОСОБА_2 професором кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики за сумісництвом. Сам факт прямого підпорядкування ОСОБА_1 до ректора ОСОБА_2 , не утворює реального конфлікту інтересів, оскільки обов`язковою умовою наявності реального конфлікту інтересів є наявність приватного інтересу у особи, що приймає рішення. Він як відповідальна особа у сфері запобігання корупції в НУВГП не вбачав, що прийняття даного наказу здійснюється в умовах реального конфлікту у зв`язку з відсутністю приватного інтересу у ОСОБА_1 , а тому і погодив проект наказу без зауважень. Дану оцінку він зробив, як особа в обов`язки якої входить запобіганню корупційним проявам в НУВГП, а також з власного досвіду в тому числі і з досвіду служби в правоохоронних органах, що здійснюють протидію корупції.

10.06.2021 Міністерство освіти і науки уклало контракт з ОСОБА_2 на посаду ректора НУВГП терміном на 5 років.

28.12.2021 НУВГП в особі ректора ОСОБА_2 уклало із ОСОБА_1 контракт, відповідно до якого його призначено на посаду проректора НУВГП.

07.07.2022 засіданням кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики Навчально-наукового інституту агроекології та землеустрою НУВГП за результатом розгляду інформації завідувача кафедри ОСОБА_3 прийнято рішення про затвердження розподілу ставок науково-педагогічних працівників кафедри на 2022-2023 навчальний рік згідно з додатком (протокол №8). Відповідно до Додатку встановлено, що за внутрішнім сумісництвом ОСОБА_2 за посадою професора, наукова ступінь доктор сільськогосподарських наук, вчене звання професор, визначено 0,25 ставки. Згідно з даного розподілу ставок до викладання на науково-педагогічні посади призначено лише одну особу з науковим ступенем доктор та вченим званням професор, а саме ОСОБА_2 .

09.08.2022 ректором НУВГП ОСОБА_2 видано наказ ВК № 559 про надання собі відпустки з 15.08.2022 по 19.08.2022 та покладання обов`язків ректора на проректора ОСОБА_1

10.08.2022, в порядку ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ректором НУВГП ОСОБА_2 подано до Міністерства освіти і науки України повідомлення про конфлікт інтересів у зв`язку із призначенням себе на посаду професора кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики 0,25 ставки за сумісництвом на період з 01.09.2022 по 30.06.2023 (вих. № 001-620), відповідно до якого вказано про можливість подальшого впливу на об`єктивність прийняття ним управлінського рішення в умовах потенційного конфлікту.

15.08.2022 ОСОБА_2 подано заяву на ім`я виконуючого обов`язки ректора ОСОБА_1 про прийом на посаду професора кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики 0,25 ставки за сумісництвом на період з 01.09.2022 по 30.06.2023.

17.08.2022 виконуючим обов`язки ректора ОСОБА_1 , підписано та видано погоджений, відповідно до списку погоджень, наказ К № 1790 про прийом ректора ОСОБА_2 на посаду професора кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики 0,25 ставки за сумісництвом, з посадовим окладом згідно штатного розпису, встановленими надбавками і доплатами на період з 01.09.2022 по 30.06.2023. Погодження проекту наказу К № 1790 здійснено посадовими особами НУВГП, в тому числі і свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_6 без зауважень.

Наказом № 1064 від 29.11.2022 Міністерства освіти і науки України, відносно ОСОБА_2 застосовано заходи зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів у вигляд здійснення повноважень щодо себе під зовнішнім контролем (головного спеціаліста сектору з питань запобігання та виявлення корупції). ОСОБА_2 зобов`язано не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Даним наказом не встановлено обставин наявності реального конфлікту інтересів при призначенні ректора ОСОБА_2 на посаду професора кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики за сумісництвом.

Відповідно до наказів про преміювання працівників НУВГП, преміювання проректора ОСОБА_1 здійснювалось на підставі службових записок, на загальних підставах іншими працівниками НУВГП.

Обставин індивідуального преміювання ОСОБА_1 за ініціативою ректора НУВГП ОСОБА_2 судом з досліджених матеріалів не встановлено, так само, як і не встановлено присвоєння будь-яких кваліфікаційних категорій, педагогічних звань, тощо.

Також судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про створення ректором НУВГП ОСОБА_2 перешкод у зайняті ОСОБА_1 у 2022-2023 роках посади проректора НУВГП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників та покази свідків, суд дійшов висновку щодо закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Ст. 62 Конституції України визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції.

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Відтак у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

За адміністративні правопорушення передбачені ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП передбачене адміністративне стягнення у вигляді штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1) та від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2).

Реченням першим ч. 2 ст. 53 КК України визначено, що розмір штрафу за вчинення кримінальних правопорушень може становити від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже справа за ч. 2 ст. 127-7 КУпАП носить кримінальних характер з огляду на суворість покарання.

Окрім того за уставленою практикою правопорушення, що пов`язані з корупцією носять кримінальний характер, що випливає з Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Окрім того в рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

У зв`язку з чим забезпечення гарантій передбачених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості особи при розгляді справи є безумовним.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

П. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини, а саме - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Ч. 2 ст. 172 -7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

П. 2 Примітки до ст. 172 -7 КУпАП визначає, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Окрім того, аналогічне тлумачення терміну «реальний конфлікт інтересів» викладене у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Інформаційним листом 22.05.2017 №223-943/0/4-17 ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» проведено аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката Ульянова Р.А., щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

При розгляді справ про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП (вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів) суди мають враховувати необхідність наявності фактів, встановлення яких має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Відповідно до правової позиці викладеної Постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 204/8036/16-а наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Протоколами про адміністративне правопорушення № 441 та № 442 приватний інтерес особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , визначений у безперешкодному зайнятті посади проректора НУВГП, отримання пільг, переваг, присвоєнні кваліфікаційних категорій, педагогічних звань, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, визначений через покращення матеріального становища ОСОБА_2 за час перебування на посаді професора та отримання ним заробітної плати за викладацьку діяльність.

Докази зібрані особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, не підтверджують зазначений в протоколах приватний інтерес, який не є чітко визначеним, оскільки обставина безперешкодного зайняття посади проректора, передбачає наявність протиправного впливу на особу з метою прийняття рішення, а обставина отримання пільг, переваг, присвоєнні кваліфікаційних категорій, педагогічних звань передбачає вмовляння особи та отримання відповідних благ особою за прийняття відповідного рішення. Вказані обставини є протилежними та взаємовиключними.

Суд погоджується з доводами захисника Курися О.П. про те, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не долучено до протоколу доказів на підтвердження, як обставин створення перешкод у зайнятті ОСОБА_1 відповідної посади, а так само і отримання ним пільг, переваг, чи присвоєння кваліфікаційних категорій, педагогічних звань, а відтак не доведено наявність приватного інтересу у ОСОБА_1 ,при підписанні та виданні наказу К № 1790 від 17.08.2022 про призначення ОСОБА_2 професором кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики за сумісництвом.

Відсутність факту суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 , що записаний в протоколах, і службовими чи представницькими повноваженнями, яка полягала у тому, що, з одного боку, ОСОБА_1 як найманий працівник (проректор) був зацікавлений покращити матеріальне становище свого керівника ОСОБА_2 для забезпечення кращих умов праці, а з іншого боку виконуючий обов`язки ректора ОСОБА_1 , як головна посадова особа, яка представляє НУВГП, повинен використовувати надані йому повноваження виключно в інтересах Університету, об`єктивно та неупереджено, виключаючи вплив приватного інтересу на їх реалізацію, обумовлена реалізацією права ректора ОСОБА_2 на здійснення викладацької діяльності, а також прийняття рішення для забезпечення основного виду мети та діяльності НУВГП.

Ч. 1 ст. 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

В свою чергу ч. 1 ст. 53 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що науково-педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну, наукову (науково-технічну, мистецьку) та організаційну діяльність.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» здійснення науково-педагогічної діяльності не є корупцією.

Окрім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про вищу освіту» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема:

1) автономія закладу вищої освіти - самостійність, незалежність і відповідальність закладу вищої освіти у прийнятті рішень стосовно розвитку академічних свобод, організації освітнього процесу, наукових досліджень, внутрішнього управління, економічної та іншої діяльності, самостійного добору і розстановки кадрів у межах, встановлених цим Законом;

5) вища освіта - сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень повної загальної середньої освіти;

7) заклад вищої освіти - окремий вид установи, яка є юридичною особою приватного або публічного права, діє згідно з виданою ліцензією на провадження освітньої діяльності на певних рівнях вищої освіти, проводить наукову, науково-технічну, інноваційну та/або методичну діяльність, забезпечує організацію освітнього процесу і здобуття особами вищої освіти, післядипломної освіти з урахуванням їхніх покликань, інтересів і здібностей;

13) компетентність - здатність особи успішно соціалізуватися, навчатися, провадити професійну діяльність, яка виникає на основі динамічної комбінації знань, умінь, навичок, способів мислення, поглядів, цінностей, інших особистих якостей;

16) освітня діяльність - діяльність закладів вищої освіти, спрямована на організацію, забезпечення та реалізацію освітнього процесу;

17) освітня (освітньо-професійна, освітньо-наукова чи освітньо-творча) програма - єдиний комплекс освітніх компонентів (навчальних дисциплін, індивідуальних завдань, практик, контрольних заходів тощо), спрямованих на досягнення передбачених такою програмою результатів навчання, що дає право на отримання визначеної освітньої або освітньої та професійної (професійних) кваліфікації (кваліфікацій). Освітня програма може визначати єдину в її межах спеціалізацію або не передбачати спеціалізації.

П.п. 1, 2, 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що основними завданнями закладу вищої освіти є:

1) провадження на високому рівні освітньої діяльності, яка забезпечує здобуття особами вищої освіти відповідного ступеня за обраними ними спеціальностями;

2) для університетів, академій, інститутів - провадження наукової діяльності шляхом проведення наукових досліджень і забезпечення творчої діяльності учасників освітнього процесу, підготовки наукових кадрів вищої кваліфікації і використання отриманих результатів в освітньому процесі;

8) поширення знань серед населення, підвищення освітнього і культурного рівня громадян

П.п. 1-3 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про вищу освіту» встановлено, діяльність закладу вищої освіти провадиться на принципах:

1) автономії та самоврядування;

2) розмежування прав, повноважень і відповідальності засновника (засновників), державних органів та органів місцевого самоврядування, до сфери управління яких належить заклад вищої освіти, органів управління закладу вищої освіти та його структурних підрозділів;

3) поєднання колегіальних та єдиноначальних засад.

Згідно з п.п. 1-5, 10 ч. 2 ст. 32 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що заклади вищої освіти мають рівні права, що становлять зміст їх автономії та самоврядування, у тому числі мають право:

1) розробляти та реалізовувати освітні (наукові) програми в межах ліцензованої спеціальності;

2) самостійно визначати форми навчання та форми організації освітнього процесу;

3) обирати типи програм підготовки бакалаврів і магістрів, що передбачені Міжнародною стандартною класифікацією освіти;

4) приймати на роботу педагогічних, наукових, науково-педагогічних та інших працівників;

5) формувати та затверджувати власний штатний розпис відповідно до законодавства. При зменшенні чисельності осіб, які навчаються за кожною освітньою програмою, у межах 20 відсотків чисельності, визначеної на початок навчання за цією програмою, штатна чисельність науково-педагогічних працівників не скорочується;

10) самостійно запроваджувати спеціалізації, визначати їх зміст і програми навчальних дисциплін.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про вищу освіту» освітній процес - це інтелектуальна, творча діяльність у сфері вищої освіти і науки, що провадиться у закладі вищої освіти (науковій установі) через систему науково-методичних і педагогічних заходів та спрямована на передачу, засвоєння, примноження і використання знань, умінь та інших компетентностей у осіб, які навчаються, а також на формування гармонійно розвиненої особистості.

Наведенні положення Закону України «Про вищу освіту» відображені в затвердженому Наказом Міністерства освіти і науки України № 32 від 10.01.2017 Статуті НУВГП дослідженого судом.

Також судом встановлено, що відповідно до п. 9.10. Статуту НУВГП в окремих випадках, у разі неможливості забезпечення освітнього процесу наявними штатними працівниками, вакантні посади науково-педагогічних працівників можуть заміщуватися за трудовим договором до проведення конкурсного заміщення цих посад у поточному навчальному році.

З досліджених судом матеріалів не встановлено доказів наявності в НУВГП інших науково-педагогічних працівників, які за своїми знаннями здатні були здійснити викладання курсу предмету, для викладання якого на посаду професора кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики Навчально-наукового інституту агроекології та землеустрою НУВГП по сумісництво призначено ректора ОСОБА_2 , а також доказів потреби залучення ззовні відповідних науково-педагогічних працівників.

Крім тог, відповідно до Положення про кафедру землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики Навчально-наукового інституту агроекології та землеустрою НУВГП, затвердженого наказом №160 від 14.03.2018, п. 3.11. якого слідує, що колегіальним органом управління кафедрою є засідання кафедри, у якому беруть участь науково-педагогічні працівники кафедри, основним місцем роботи яких є кафедра (надалі - штатні).

П. 3.15. Положення про кафедру землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики Навчально-наукового інституту агроекології та землеустрою НУВГП, затвердженого наказом №160 від 14.03.2018, визначено, що на засіданнях кафедри розглядаються питання стратегії розвитку кафедри, перспективних і річних планів її роботи, обговорюються кандидатури претендентів на посаду завідувача кафедри, заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників, атестації науково-педагогічних працівників, обговорення питань спрямованих на підвищення рівня педагогічної майстерності, заслуховування звітів науково-педагогічних працівників, про підвищення їх кваліфікацій, розподіл навчального навантаження, розгляд питань успішності студентів, аналіз та прийняття рішень щодо покращення успішності, обговорення взаємних відвідувань занять викладачами кафедри, аналіз підсумків діяльності кафедри за навчальний рік, тощо.

На основі досліджених доказів судом суд дійшов висновку, що не підписання ОСОБА_1 , як виконуючим обов`язки ректора вказаного наказу К № 1790 від17.08.2022 та незалучення ректора ОСОБА_2 до викладання визначеного предмету, призвело б до порушення освітнього процесу та його зриву, що суперечить меті та завданням діяльності НУВГП, а підписання та видання вказаного наказу з урахуванням прийнятого 07.07.2022 засіданням кафедри рішення про розподіл ставок, поданої після прийняття даного рішення заяви ОСОБА_2 , є реалізацією колегіального рішення щодо залучення до освітнього процесу відповідного науково-педагогічного працівника.

П.п. 1, 4, 12 та 14 ч. 3 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» відповідно до яких, керівник закладу вищої освіти в межах наданих йому повноважень: організовує діяльність закладу вищої освіти; відповідає за результати діяльності закладу вищої освіти перед засновником (засновниками) або уповноваженим ним (ними) органом (особою); забезпечує організацію та здійснення контролю за виконанням навчальних планів і програм навчальних дисциплін; здійснює контроль за якістю роботи педагогічних, науково-педагогічних, наукових та інших працівників.

Як встановлено судом, у зв`язку з тимчасовим виконанням обов`язків ректора НУВГП проректор ОСОБА_1 , виконував вказані вище дії, які становлять мету та завдання діяльності НУВГП, як вищого навчального закладу. А відтак, неприйняття рішення, щодо підписання наказу К № 1790 від17.08.2022 про призначення ОСОБА_2 професором кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики за сумісництвом, є невиконанням встановлених Законом повноважень, що порушує освітній процес, відповідно суперечить меті та завданням діяльності НУВГП. Відповідно із такими доводами сторони захисту суд погоджується.

Також суд констатує, що об`єднані матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту безперечного впливу на об`єктивність та неупередженість прийняття проректором з науково-педагогічної та навчальної роботи НУВГП ОСОБА_1 , як виконуючим обов`язки ректора, рішення у формі наказу К № 1790 від17.08.2022 про призначення ОСОБА_2 професором кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики за сумісництвом.

Наведені в протоколах висновки та доводи особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення вказують на наявність можливого впливу, тобто наявність потенційного конфлікту інтересів, прийняття рішення в умовах якого, а також неповідомлення про який не утворюють склад адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7КУпАП.

Отже, враховуючи викладене, в діях ОСОБА_1 , що виразились у підписанні та прийнятті наказу К № 1790 від17.08.2022 про призначення ОСОБА_2 професором кафедри землеустрою, кадастру, моніторингу земель та геоінформатики за сумісництвом, вістуній склад адмістратвиних правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ч. 1, 2 ст. 172-7, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП .

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов