Справа № 523/4337/23
Номер провадження 3/523/2704/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2023 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, офіційно не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

13 березня 2023 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, за обставинами того, що 25 лютого 2023 року о 11.30 годині ОСОБА_2 в АДРЕСА_3 , у коридорі загального користування висловлювалася на адресу мешканців нецензурною лайкою, поводила себе неадекватно, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

За вказаними обставинами працівниками поліції складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАВ № 816594 від 27 лютого 2023 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала через канцелярію суду письмові пояснення, відповідно до яких пояснила, що проживає у Обласному Центрі соціально-психологічної допомоги протягом останніх п`яти років. У кінці лютого 2023 року до її кімнати підселили ще одну мешканку, яка 24 лютого завозила свої речі, а ОСОБА_1 прибирала свою частину кімнати та мила посуд, через те, що допізна затрималася із миттям посуду і періодично ходила то в кімнату, то на кухню, у відповідь на що ОСОБА_3 у нецензурній формі вимагали припинити роботу та лаяла її, проте вона не звертала на неї увагу. Також зазначила, що пояснення ОСОБА_3 у матеріалах справи містять виключно оціночні судження. На наступний день 25 лютого 2023 року у коридорі загального користування вахтер ОСОБА_4 почала тикати їй в обличчя, якийсь папірець, зазначаючи, що після 22.00 заборонено перебування на кухні Центру, на питання, де це заначено, відповіла, що це не її справа, і на цьому розмова між ними закінчилася. Свідків спілкування не було, з вахтером вона не сварилася. Пізніше під`їхали за викликом працівники поліції, поспілкувавшись з нею, вони не виявили складу адмінправопорушення, про що повідомили вахтерці ОСОБА_4 .

Під час даних подій директор Центру ОСОБА_5 перебував на робочому місці.

27 лютого 2023 року ОСОБА_1 було запрошено до відділу поліції, де їй повідомили, що стосовно неї подано дві заяви від директора Центру ОСОБА_5 і вахтера ОСОБА_4 та запропонували підписати протокол та інші папери. Проте, зважаючи на свій емоційний стан та психологічний тиск на неї з боку працівників поліції, вона відмовилася від підпису.

Лише після отримання судової повістки про виклик у суд вона дізналася, що протокол був складений на підставі заяви директора ОСОБА_5 ,, який просив вжити заходи відносно неї, оскільки вона 25 лютого 2023 року о 11.30 годині вчинила конфлікт на загальному коридорі Центру, в ході якого виловлювалася нецензурною лайкою на мешканців, дебоширила, поводила себе неадекватно та порвала внутрішні правила Центру.

Проте під час подій 25 лютого 2023 року, які відбулися між нею та вахтером, свідків не було, директор також не був при цьому присутній, що підтверджується і протоколом, і поясненнями вахтера, і рапортом працівника поліції.

Твердження, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, у заяві та поясненнях ОСОБА_5 , принижують її честь і гідність.

Крім того, вона вважає, що коридор загального користування Центру, не є громадським місцем у розумінні ст. 173 КУпАП, тому жодні діяння, які там відбуваються не можуть кваліфікуватися за ст. 173 КУпАП. У зв`язку з чим просила закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 просила слухати справу у її відсутності.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Шевчук В.М. також просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу правопорушення, з огляду на те, що заявник ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та інші особи, які давали пояснення у справі, мешкають за однією і тією ж адресою - АДРЕСА_3 , де знаходиться Обласна комунальна установа «Обласний Центр соціально-психологічної допомоги», керівником установи є ОСОБА_5 . ОСОБА_1 мешкає у даному ОСОБА_6 більше п`яти років, за весь цей час не створювала жодних конфліктних ситуацій з іншими мешканцями.

Відповідно до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298 встановлено, що не вважаються такими, що вчинені у громадських місцях кримінальні правопорушення, що вчинені у приміщеннях, відведених для проживання (хоча б тимчасово), і тих, які виконують функції житла, учинені у місцях загального користування за місцем проживання, на сходах, сходовій клітці, на горищах, у підвалах.

ОСОБА_1 інкримінується правопорушення, вчинене у загальному коридорі Центру, де вона постійно мешкає. Проте вказане приміщення не є громадським місцем, а тому її діяння не можуть кваліфікуватися за ст. 173 КУпАП. На цю обставину також вказали і працівники поліції, що підтверджується доповідною запискою сторожа ОСОБА_4 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Шевчука В.М., вважаю, що провадження у справі слід закрити з огляду на таке.

Необхідно зазначити, що нормами ст.173 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Безпосереднім об`єктом охорони за ст. 173 КУпАП є громадський порядок.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Відмінною особливістю дрібного хуліганства від хуліганства, що наказується в кримінальному порядку, є те, що воно не має характеру грубого порушення громадського порядку, яке причиняє суттєву шкоду суспільним відносинам, правовим та законним інтересам громадян.

Обов`язковою ознакою для кваліфікації дій особи, як «дрібне хуліганство» необхідна наявність такого обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу ст. 173 КУпАП як «громадське місце».

Крім того, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності.

Згідно з нормами ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Поняття громадського місця закріплено лише в Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення".

Так за нормами ст.1 Закону визначено, що громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Таким чином, коридор загального користування у вказаному центрі підпадає під визначення громадського місця.

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України. Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади.

Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Отже, виходячи із зазначеного посилання адвоката на наказ Генерального прокурора та невірність кваліфікації за ст.173 КУпАП за місцем події не приймаються судом до уваги.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Серед вимог ч.1 ст.280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Проте, у матеріалах справи містяться розбіжності у доказах. Так, у своїй доповідній записці від 25 лютого 2023 року вахтер ОСОБА_4 повідомляє, що того дня між нею і ОСОБА_1 стався конфлікт, у зв`язку з чим вона викликала працівників поліції, які після з`ясування обставин повідомили, що це не є порушенням, тобто про жодних свідків ОСОБА_4 не повідомляє.

У своїй заяві від 27 лютого 2023 року, яка стала підставою для оформлення матеріалів справи, директор Центру Тузла О.Д. повідомляє про події 25 лютого 2023 року, під час яких ОСОБА_1 нецензурно висловлювалася на адресу мешканців Центру, у своїх письмових поясненнях, відібраних працівниками поліції під час складання протоколу, ОСОБА_5 також зазначає, що у той день ОСОБА_1 нецензурно висловлювалася на його адресу також.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення свідків правопорушення також не вказано, пояснення від них не відбиралися, тобто матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про інших мешканців Центру, на яких ОСОБА_1 нецензурно висловлювалася.

За таких обставин, аналізуючи встановлені обставини справи, суддя дійшла висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є недоводеною.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не було доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Також, суддя немає права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.173, п.1 ст. 247, ст.ст.221, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя