ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/1400/22
Провадження № 3/553/73/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м.Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Зубань Н.Л., захисника особи, яка притягується до відповідальності, - Рябовола В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

02.06.2022 о 16 год. 30 хв. у м. Харкові по просп. Героїв Сталінграда, 2, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Dawoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager», Alcotest 6820, результат якого склав 1,47 проміле.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, звернувшись із клопотанням про розгляд справи без його участі в присутності захисника Рябовола В.В.

Захисник Рябовол В.В. в судовому засіданні наполягав на закритті провадження у справі за відсутності доказів в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на викладені у письмовому клопотанні обставини яке приєднано до справи. Зазначив про відсутність доказів керування транспортним засобом, відсутність даних про повноваження посадової особи, якою було складено протокол, невідповідність викладеної суті порушення ознакам складу, не зазначення у протоколі відомостей про те, що до нього додано запис з боді-камери, не роз`яснення водію прав та не забезпечення йому можливості скористатись правом на надання правової допомоги тощо.

З`ясувавши позицію захисника, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами, які є логічно узгодженими між собою та без суперечностей, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №293604; висновком тестування на алкоголь від 02.06.2022 Drager Alkotest 6820, прилад ARНF 0024, тест № 1399, за яким результат вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_1 склав 1,47 ‰, що значно перевищує допустимий показник; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких водій пройшов огляд; рапортом поліцейського; записом відеофіксації.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 02.06.2022 у м.Харкові керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом пунктів 1.3, 1.9 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, а досліджені у справі докази у своїй сукупності об`єктивно дають суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Так, згідно із дослідженими доказами у їх сукупності, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, після зупинки автомобіля у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. У присутності двох свідків ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора та не заперечував результат огляду. Також жодним чином ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, навпаки осуджував свою поведінку та виявляв сором за скоєне, працівниками поліції було надано час для можливості скористатись правовою допомогою.

За таких обставин суд відхиляє посилання сторони захисту про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України, в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих