ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 Справа №607/7404/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, одружену, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстровану та жительку АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №735416 від 18.04.2023 року, громадянка ОСОБА_1 27 березня 2023 року було виявлено, що 13 березня близько 00.00 год. громадянка ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 2020 р.н. та ОСОБА_3 2013 р.н., а саме залишила їх без нагляду, чим порушила ч.1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала та вказала про те, що не залишала своїх неповнолітніх дітей без нагляду. Пояснила, що у разі необхідності відлучитися із дому, із її дітьми перебуває мама ОСОБА_4 , що також і відбулося 27 березня 2023 року. Крім того зазначила про те, що саме її чоловік ОСОБА_5 з невідомих їй причин викликав працівників поліції, при цьому останній хворіє психічним захворюванням, що підтверджується медичною довідкою, яку долучає до матеріалів справи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка являється матір`ю ОСОБА_1 , заперечила обставини викладені у протоколі, зокрема зазначила про те, що неповнолітні діти ОСОБА_2 2020 р.н. та ОСОБА_3 2013 р.н., виховуються її дочкою належним чином та завжди знаходяться під наглядом, а в разі необхідності за проханням її дочки, саме вона перебуває із дітьми, що також і відбулося 27 березня 2023 року.

Оцінюючи наявні по справі докази в їх повній сукупності, заслухавши пояснення учасників судового засідання, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності - ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №735416 від 18.04.2023 р., ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає в ухиленні батьків або осіб які їх замінюють від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Суб`єктом зазначеного правопорушення є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей, ОСОБА_2 2020 р.н. та ОСОБА_3 2013 р.н., а саме залишила їх без нагляду, однак під час складання вказаного протоколу суб`єктом владних повноважень, не в повному обсязі розкрито об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, з його змісту незрозуміло, в чому саме полягало неналежне виконання останньою батьківських обов`язків та чи є між неналежним вихованням дітей та наслідками, які також не зазначені у протоколі, причинний зв`язок.

До протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження вчинення ОСОБА_1 неправомірний дій, долучено письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Суд не приймає до уваги письмові показання надані ОСОБА_4 під час складення протоколу, оскільки остання була безпосередньо допитана в судовому засіданні, заперечивши обставини викладені у протоколі, натомість вказала про те, що її дочка ОСОБА_1 займається належним вихованням своїх неповнолітніх дітей та їх без нагляду не залишає, а в разі необхідності за проханням її дочки, саме вона перебуває із дітьми.

Крім того, суд не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_5 , оскільки такі не є належним доказом правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, адже останній у судовому засіданні не допитувався. Також до матеріалів адміністративної справи долучено медичну довідку № 02400/88 видану ТОККПНЛ, з якої вбачається, що ОСОБА_5 хворіє параноїдальною шизофренією, що також ставить під сумнів його пояснення.

При цьому слід зазначити, що приймаючи рішення по справі, суд повинен спиратися лише на ті показання, які були отримані безпосередньо в залі суду під час проведення допиту особи, адже показання свідка - це одне з найважливіших джерел доказів в адміністративному процесі, з якого суд одержує відомості про наявність чи відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи.

Також, судом не береться до уваги, як доказ винуватості ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 235416 від 18.04.2023 року, оскільки відомості відображені в ньому спростовуються, дослідженими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_4 та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім цього в матеріалах справи відсутня копія свідоцтва про народження дитини, яке б підтверджувало родинний зв`язок неповнолітнього ОСОБА_3 2013 р.н., з ОСОБА_1 , а саме те, що остання є дійсно матір`ю останнього.

Інших доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема те, що остання залишила своїх неповнолітніх дітей без нагляду, суду не надано.

Слід зазначити, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Таким чином, матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підтверджується наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, при цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно неї слід закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 184, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяС. В. Кунцьо