Справа № 734/3036/22 Головуючий у 1 інстанції Бараненко С. М.
Провадження № 33/4823/304/23
Категорія - ч.5 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 25 грудня 2022 року о 13 год. 15 хв., на 98 км автодороги М01 «Київ Чернігів - Н.Яриловичі», в с. Кіпті, Чернігівського району, водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем марки «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, згідно з постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.06.2022, яка набрала законної сили 20.07.2022, чим порушив вимоги 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження в справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування скарги послався на відсутність доказів повторності вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні копії судових рішень. Також зазначив, що справу про адміністративне правопорушення місцевим судом було розглянуто без його участі, про час та місце розгляду справи за місцем проживання він належним чином він не повідомлявся.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням, проте жодних доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки до суду не надав. А тому апеляційний суд розцінює таку поведінку ОСОБА_1 як зловживання своїми процесуальними правами, з метою навмисного затягування розгляду справи.

Крім того, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Пунктом п.2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частина 5 ст.126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 247921 від 25.12.2022, ОСОБА_1 , 25 грудня 2022 року о 13:15 год., на 98 км автодороги М01 Київ - Чернігів - Н.Яриловичі, в с. Кіпті, Чернігівського району, повторно протягом року керував транспортним засобом «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, згідно з постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.06.2022, яка набрала законної сили 20.07.2022, чим порушив вимоги 2.1 «а» Правил дорожнього руху (а.с.4).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Крім того, факт скоєння ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №5901903 від 16.09.2022 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.6);

- копією постанови Деснянського районного суду м. Чернігова (справа №750/14745/21, провадження суду №3/750/147/22) від 07.06.2022, яка набрала законної сили 20.07.2022, згідно з якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.7-9).

Піддавати вказані докази сумніву в апеляційного суду немає підстав.

А тому доводи апелянта про відсутність доказів повторності вчинення ним адміністративного правопорушення є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

Посилання ОСОБА_1 на порушення його прав через розгляд справи у його відсутність та неповідомлення його за місцем проживання про час та місце розгляду справи, не заслуговують на увагу, з наступних міркувань.

Як убачається з матеріалів справи, в судові засідання до місцевого суду ОСОБА_1 викликався шляхом надіслання повісток про виклик до суду, які поверталися з відміткою поштового відділення «у зв`язку із закінченням терміну зберігання», а також шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

Також, інформація щодо розгляду справи відносно ОСОБА_1 , у тому числі про дату, час і місце її розгляду, була розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка враховується апеляційним судом під час розгляду справи, і яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, наведене свідчить саме про небажання апелянта цікавитись станом розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Проте стаття 126 КУпАП до цього переліку не входить.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний