ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/633/23 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Бачана І.П.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як визнав суд, 04 жовтня 2023 року о 21.33 год. по вул. Злуки, 1 в м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ssang Yong Rexton д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 №ARBF-0422, на табло якого висвітлило результат 0,42 проміле, однак водій з даним результатом був не згідний, після чого огляд проводився в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР, висновок №365 від 04 жовтня 2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вважає постанову суду першої інстанції необґрунтованою та безпідставною, ухваленою на підставі неправильного застосування судом норм матеріального права, а також порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що з відеозаписів нагрудної камери поліцейських не можливо побачити і звірити показники сп`яніння, оскільки табло газоаналізатора із результатами сп`яніння працівниками поліції не зафіксовано. Крім цього, вказує, що суд першої інстанції взагалі не досліджував відеоматеріалів із нагрудних камер поліцейських, тим самим хибно і безпідставно прийшов до переконання, що показник на табло газоаналізатора становив 0,42 проміле.

Наголошує, що 04 жовтня 2023 року, окрім настойки глоду для зниження артеріального тиску за рекомендацією лікаря, він не вживав.

Вважає, що він був позбавлений можливості пройти визначений законом огляд на стан сп`яніння за допомогою лабораторних досліджень, адже жодних, визначених Інструкцією, біологічних зразків у нього відібрано не було.

Звертає увагу суду, що, навіть, за припущеннями наявності його алкогольного сп`яніння у 0,42 та/або 0,36 проміле, такі показники є допустимими у розумінні норм міжнародного права, імплементованого в українське законодавство, що повністю підтверджується Європейською Угодою 1971 року, що доповнила Віденську Конвенцію про дорожній рух 1968 року, яка ратифікована Україною.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Бочана І.П., які повністю підтримали подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову суду першої інстанції від 24 жовтня 2023 року та, у зв`язку з відсутністю належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, закрити провадження у справі відносно нього; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , не дотримався.

Положеннями ч.7 ст.294 КУпАП передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Як слідує з постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2023 року, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції зазначив наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №630152 від 04 жовтня 2023 року;

- висновок КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 №365 від 04 жовтня 2023 року, згідно якого слідує, що останній 04 жовтня 2023 року о 22.15 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- чек приладу Drager Alcotest 6810 ARBF-0422, щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 від 04 жовтня 2023 року, який показав результат 0,42 ‰;

- акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6810 №ARBF-0422, результат якого 0,42 ‰;

- свідоцтво про повірку газоаналізатора Alcotest 6810 № ARBF-0422 (чинне до 28 грудня 2023 року);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КПН «ТОМЦСНЗ» ТОР від 04 жовтня 2023 року;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04 жовтня 2023 року;

- рапорт поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області Дячуна Д. від 04 жовтня 2023 року;

- відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції.

Проте, аналіз цих доказів судом апеляційної інстанції, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що місцевий суд не дотримався цих приписів закону, оскільки належним чином не дослідив докази вини особи.

Так, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП.

Системний аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що у постанові, якою особа визнана винною у вчиненні правопорушення, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та наведено мотиви прийняття таких доказів судом.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААд №630152 від 04.10.2023, який був предметом дослідження місцевого суду, 04 жовтня 2023 року о 21.33 год. по вул. Злуки, 1 в м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ssang Yong Rexton д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 №ARBF-0422, на табло якого висвітлило результат 0,42 %0 проміле, однак водій з даним результатом був не згідний, після чого огляд проводився в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР, висновок №365 від 04 жовтня 2023 року.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП та передбачений затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок направлення та огляду № 1103 від 17.12.2008 року) та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735 від 9 листопада 2015 року) і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція № 1395 від 07 листопада 2015 року).

Відповідно до п. 2 розділу I Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Аналогічна норма наведена і у п. 1 розділу Х Інструкції № 1395 від 07 листопада 2015 року, у якій вказано, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 3 Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є наявність ознак алкогольного сп`яніння, визначених приписами п. 3 Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, які поліцейський повинен повідомити особі, яка керує транспортним засобом, для того щоб вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд відповідно до положень п.2.5 ПДР України.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису із нагрудної камери поліцейського №474471, який досліджувався судом апеляційної інстанції, працівники поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не повідомивши водієві жодної з ознак сп`яніння, як підстави для проведення такого огляду відповідно до п. 3 Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

При цьому, з матеріалів відеофіксації, долучених до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, в тому числі тих, які зазначені у направленні на огляд водія транспортного засобу на медичний огляд у КНП ТОМЦНЗ ТОР - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук (файл export-dc6wi час 21:36:05 год. - 21:38:38 год. відеозапису).

Апелянт ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції також пояснив, що працівники поліції після тривалого спілкування з ним не назвали йому причину, з якої прийшли до висновку, що йому необхідно пройти огляд на стан сп`яніння, хоча жодних ознак такого стану у нього не було. Оскільки він не вживає алкоголю, то без вагань погодився пройти такий огляд, але з результатом його не погодився і тому просив у медичному закладі провести більш детальний огляд.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про недотримання працівниками поліції порядку проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який регламентовано вищенаведеними нормативно-правовими актами.

Згідно вимог частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені обставини вказують на істотне порушення працівником поліції процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що є підставою для скасування судового рішення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його Тернопільським міськрайонним судом притягнуто до адміністративної відповідальності.

Оскільки наведені вище обставини, на переконання апеляційного суду, є безумовною підставою для скасування судового рішення, суд не дає оцінку іншим доводам, наведеним в апеляційній скарзі.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя