Провадження 3/557/1104/2023
Справа 557/1950/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Пацко Д.В., за участю секретаря судового засідання Довгалець Н.М., прокурора Грицовець О.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

В Гощанський районний суд 08.11.2023 року надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд постановою від 15.11.2023 матеріали справи №557/1950/23 (провадження 3/557/1104/2023) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та матеріали справи №557/1952/23 (провадження 3/557/1106/2023) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, №557/1953/23 (провадження 3/557/1107/2023), №557/1951/23 (провадження 3/557/1105/2023) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, об`єднав в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі єдиний унікальний номер №557/1950/23 (провадження 3/557/1104/2023).

В ході розгляду адміністративних матеріалів встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, звертався за правовою допомогою до адвоката Пацко Ольги Олексіївни, яка є дружиною судді Пацка Д.В., та яка у вересні 2023 року надавала правничу допомогу ОСОБА_1 , а саме консультацію з правових питань щодо притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та консультацію з приводу листа Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 4594/55/116/03-2023 від 19.07.2023 про надання інформації.

Дана обставина підтверджується листом адвоката Пацко О.О. від 16.11.2023 на запит суду.

В судовому засіданні 20.11.2023 дану інформацію суддею було розкрито та оголошено для сторін та поставлено на обговорення питання щодо об`єктивності розгляду вказаних матеріалів даним складом суду.

Прокурор вважає, що є сумніви у об`єктивності розгляду справи даним складом суду, оскільки захисник - адвокат Пацко О.О. є членом сім`ї дружиною головуючого по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив той факт, що він звертався за правовою допомогою до адвоката Пацко О.О. з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та отримав від адвоката консультацію з правових питань.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ст. 9 даного Закону, суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Відповідно до ст. 48 даного Закону, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або самовідвід, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід). Але згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід (самовідвід) і порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід). Проте діючий Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді заяви про відвід (самовідвід), слід застосувати аналогію права.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду ( п.49 Рішення Європейського Суду з прав людини від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявляти самовідвід.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом; враховуючи положення ст.245 КУпАП, одним із завданням якої є об`єктивне з`ясування обставин справи та відповідно до ст.248 КУпАП, з метою недопущення від учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ`єктивності розгляду даної справи суддею, вважаю за необхідне заявити самовідвід судді.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення самовідводу та з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи про адміністративне правопорушення, передати матеріали справи про адміністративне правопорушення № 557/1950/23 відносно ОСОБА_1 до канцелярії суду для проведення повторного авторозподілу.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 48, 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, ст.8 Конституції України, ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», ст. ст. 283, 284 КУАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Заявити по справі № 557/1950/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,самовідвід.

Передати справу про адміністративне правопорушення №557/1950/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до канцелярії суду для проведення повторного авторозподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Пацко