Справа №333/3277/22
Провадження №3/333/1942/23
ПОСТАНОВА
Іменем України
17 березня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., за участі захисника Патяка А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, є військовослужбовцем по контракту на посаді водія-хіміка у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2022 року, о 14 год. 15 хв., ОСОБА_1 у м. Запоріжжя по вул. Юності, буд.24, керував транспортним засобом «Peugeot J5», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. На пропозицію працівника поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі) ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху України. У подальшому, ОСОБА_1 від керування вказаним транспортним засобом був відсторонений.

У судовому засіданні захисник Патяк А.С. зазначив, що на цей час ОСОБА_1 є військовослужбовцем за контрактом і перебуває у зоні проведення активних бойових дій. Свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 не визнає.

Захисник звернувся до суду із клопотанням про закриття справи на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, враховуючи численні порушення з боку працівників поліції при складанні (оформленні) протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, винуватість ОСОБА_1 не підтверджується належними та допустимими доказами.

По-перше, у порушення вимог законодавства, а саме: ч.5 ст.266 КУпАП, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103, ч.2 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення не були залучені двоє свідків, відповідно дані про них не були внесені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дійсно ч.2 ст.266 КУпАП передбачена можливість проведення огляду особи на стан сп`яніння без залучення двох свідків, лише за умови застосування технічних засобів фіксування (безперервної відео фіксації процесу огляду). Проте, в даному випадку огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився, йому інкримінується відмова від проходження від огляду на стан сп`яніння, тому така відмова мала бути зафіксована у присутності двох свідків. Такі дії поліцейських свідчать про порушення складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , тому дані, зазначені у такому протоколі необхідно визнати недопустимими доказами, і відповідно відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

По-друге, відеозапис з камери нагрудного реєстратора працівників поліції є недопустимим доказом, так як після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Як вбачається із дослідженого у судовому засіданні відеозапису з камери нагрудного відеореєстратора працівника поліції, він вівся не безперервно, так як відсутня відеозапис з 14 год. 21 хв. по 15 год. 10 хв.

По-третє, працівники поліції зупинили ОСОБА_1 без будь-яких причин. Поліцейськими не було задокументовано та не доведено належними та допустимим доказами факту порушення ОСОБА_1 положень ПДР України, які б давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу. Тобто, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, усі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а усі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимим доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

По-четверте, у матеріалах справи відсутній оригінал протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про недопустимість такого документу як доказу.

Крім того, захисник подав доповнення до клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначив, що враховуючи вимоги ч.1 ст.254, п.11 ч.2 ст.255 та ч.4 ст.235-1 КУпАП, а також ЗУ «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» від 07.03.2022 року і «Положення про органи безпеки дорожнього руху Міністерства оборони України» (затвердженого Наказом МО України від 01.11.1999 р. за № 330 направлення на огляд водіїв та інших осіб-військовослужбовців на стан алкогольного сп`яніння, що перебувають при виконанні службових обов`язків та керують при цьому службовим автотранспортом, здійснюється виключно уповноваженими на те посадовими особами військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Також вказаними посадовими особами здійснюється оформлення протоколу та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які у подальшому скеровуються для розгляду по суті до суду загальної юрисдикції з урахуванням територіальної підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи відносно ОСОБА_1 , вищевказані вимоги діючого законодавства, 26.07.2022 року були проігноровані працівниками поліції, які самостійно та без достатніх правових підстав, провели процедуру направлення ОСОБА_1 на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, склали протокол про адміністративне правопорушення, оформили матеріали справи та направили їх до суду. З огляду на наведене, проведене працівниками патрульної поліції направлення ОСОБА_1 на огляд на стан алкогольного сп`яніння відбулось із порушенням передбаченого законодавством порядку, а протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою на те посадовою особою, як і оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. За таких обставин захисник вважає, що справа про адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю.

Суд враховував положення ч.2 ст.268 КУпАП, відповідно до яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою, тому продовжив розгляд цієї справи, з урахуванням того, що по цій справі права та інтереси ОСОБА_1 захищає адвокат Патяк А.С., а у ОСОБА_1 було достатньо можливостей з`явитися до суду та особисто прийняти участь у судових засіданнях, призначених на 13.09.2022 року, 18.10.2022 року, 05.12.2022 року та 19.01.2023 року.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та клопотання захисника Патяка А.С., дослідивши матеріали вказаної справи, суддя дійшов до такого.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно п.п. 6,10 Розділу II «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно положень ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на думку судді, підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ 278744 від 26.07.2022 року, згідно яких встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення (а.с.1);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду із застосуванням технічних засобів. Підставою для проведення огляду став факт встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, а.с.4);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.07.2022 року (час направлення 14 год. 22 хв.) до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги ЗОР», згідно з якими огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Підставою для проведення огляду став факт встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, а.с.5);

- даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського (відеофайл «ААБ№278744», час: 06:30 08:05), дослідженого у судовому засіданні, з якого вбачається, що водію ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, але ОСОБА_1 відмовився, після чого поліцейським було роз`яснено останньому, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на нього буде складено протокол за ст.130 КУпАП.

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України. Порушень з боку патрульних поліцейських по оформленню адміністративного матеріалу відносно останнього, суддя не вбачає.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

Суддя критично ставиться до твердження захисника Патяка А.С., що працівники поліції допустили порушення, не залучивши двох свідків при фіксації факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Законодавець чітко визначив участь свідків у процесі огляду на стан сп`яніння лише за відсутності технічної можливості, тобто присутність свідків є необхідною лише, якщо не має можливості застосування технічних засобів відеозапису. Проте, така можливість у даному випадку була реалізована працівниками поліції.

Вказана зміна до ст.266 КУпАП набула чинності 17.03.2021 року у зв`язку з прийняттям ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху». Системний аналіз вказаного Закону свідчить, що поліцейським надається право не використовувати свідків, а обмежитися лише відеозаписом процесу не тільки для підтвердження стану сп`яніння у водія транспортного засобу, а і у разі відмови останнього від проходження такого огляду.

На час подій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідні зміни не були внесені до Інструкції № 1452/735, але норми КУпАП мають вищу юридичну силу, ніж зазначений нормативний акт.

Отже, враховуючи, що відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння працівники поліції фіксували за допомогою технічного засобу (нагрудної камери), тому вважаю, що жодних порушень з цього приводу з боку поліцейських допущено не було.

Перевіривши доводи захисника ОСОБА_2 щодо недопустимості такого доказу як дані з відеозапису у зв`язку з неповним фіксуванням процесу оформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов до такого.

Дійсно, відеозапис нагрудної камери працівника поліції є фрагментарним. Водночас, цей відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені фрагменти відеозапису у сукупності з іншими матеріалами справи, які узгоджуються між собою, є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР України.

Тому, дані відеозапису, отриманого у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, є допустимими і належними доказами.

Також, суд не приймає до уваги твердження захисника Патияка А.С., що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 26.07.2022 року.

З відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівник поліції зазначила, що автомобіль останнього було зупинено через порушення Правил дорожнього руху, а саме: створення на дорозі аварійної ситуації (відеофайл «ААБ№278744», час: 01:00 - 01:35), що відповідає вимогам ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Крім того, суд не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_2 , що в даному випадку працівники поліції не були уповноваженими особами, які могли складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 А належним суб`єктом складання вказаного протоколу були посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних силах України.

Відповідно до п.11 ч.2 ст.255 КУпАП (на який у своєму клопотанні про закриття провадження посилається захисник), у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів. Крім того, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати:

11) посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, - частина п`ята статті 122, стаття 122-2, частина третя статті 123, стаття 124, а також про всі порушення правил дорожнього руху, вчинені особами (крім військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів), які керують транспортними засобами Збройних Сил України та інших військових формувань).

Дійсно, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем по контракту з 2018 року, 26.07.2022 року виконував військове завдання та керував транспортним засобом, що належить військовій частині, тобто Збройним Силам України.

Водночас, посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України можуть складати протоколи про порушення правил дорожнього руху вчинені особами, які керують транспортним засобом ЗСУ, у справах, розгляд яких віднесено до органів, зазначених у ст.ст. 222 - 244-21, 244-24 КУпАП. А судді районних судів як суб`єкти, що розглядають справи про адміністративні правопорушення, зазначені у ст.221 КУпАП. Тому, вважаю помилковим твердження захисника, що працівники УПП в Запороізькій області не мали права складати протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час дослідження матеріалів у судовому процесі було встановлено, що до суду надійшов оригінал протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №278744 від 26.07.2022 року і з цим погодився ОСОБА_2 .

Таким чином, жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та непричетність до нього ОСОБА_1 , останнім та його захисником суду не надано і не встановлено під час судового розгляду.

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази є достатніми, допустимими та належними, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме: водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, відсутність фактів про притягнення його до адміністративної відповідальності у сфері безпеки руху, у т.ч. за ст.130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

При накладенні адміністративного стягнення суддя також враховує положення п.28 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, згідно яких позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове КУпАП не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до довідки УПП в Запорізькій області ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 05.03.1999 року, у зв`язку з цим, вважаю, що до останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП України.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір»суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Р.С. Холод