Справа № 127/2267/23
Провадження № 3/127/812/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2023 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №271330 від 22.01.2022, 22.01.2022 о 13 год. 10 хв. у м. Вінниці по вул. Замостянська, 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus LS 460L д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року від 30.07.2022 постановою ЕАР №5686796, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд вважає, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак, жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 268 КУпАП), однак розгляд справи за ч. 5 ст. 126 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків.

Суд дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №271330 від 22.01.2022, 22.01.2022 о 13 год. 10 хв. у м. Вінниці по вул. Замостянська, 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus LS 460L д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року від 30.07.2022 постановою ЕАР №5686796, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5686796 від 30.07.2022 та рапорт інспектора взводу №1 роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Дмитра Голуба від 22.01.2023.

Згідно рапорту інспектора взводу №1 роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Дмитра Голуба від 22.01.2023 22.01.2023 в м. Вінниця по вул. Замостянська, буд. 25, за порушення ПДР було зупинено автомобіль Lexus LS460L реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , під час перевірки документів, було встановлено, що водій не мав права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року від 30.07.2022 року постанова серії АР №5686796. Також було встановлено, що в автомобілі перебуває власник вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_2 . Наразі ОСОБА_2 передав право керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який не мав права керування транспортним засобом.

Пунктом 2.1а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 126 КупАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом без посвідчення водія на право керування ним у порушення вимог п. 2.1а Правил дорожнього руху. При цьому, вказані обставини зафіксовані відповідними належними доказами та жодним чином не спростовані.

Разом із тим, ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті. Повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Повторність правопорушення визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, про що свідчить копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5686796 від 30.07.2022.

Тобто слід констатувати, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч. 2 ст. 126 КУпАП, що доведено матеріалами справи.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достатніми для вирішення справи та такими, що узгоджуються між собою.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суд дійшов до наступного.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого

Судом не встановлено наявність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, зокрема отримання останнім посвідчення водія, а тому застосувати до нього такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом неможливо.

Така позиція узгоджується з п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, яким передбачено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Щодо наявності правових підстав для застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу, суд враховує, що станом на час розгляду даної справи, суду не надано жодного доказу, які підтверджували, що транспортний засіб Lexus LS 460L д.н.з. НОМЕР_2 , на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення належав останньому, що станом на час розгляду справи в суду відсутні докази, які свідчили про належність транспортного засобу ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для застосування такого виду стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

Таким чином на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн.

Крім того, судовий збір у розмірі 536,80 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 126, 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна