Справа № 127/458/23
Провадження № 33/801/176/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2022 року, якою визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , з фактичним проживанням по АДРЕСА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №271455 від 03.01.2023 року, того ж дня о 01 год. 30 хв. по вул. Князів Коріатовичів, 115 у м. Вінниці, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився на місці зупинки, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив постанову суду скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі ч. 4 ст. 247 КУпАП . Вказав, що на той час його дружина перебувала в стані гіпертонічного кризу та потребувала невідкладної медичної допомоги ,в зв`язку з чим він діяв в стані крайньої необхідності, так як змушений був везти її до лікарні, оскільки таксі і швидка допомога не виїжджали у комендантську годину. Вказані обставини підтверджуються наданими ним медичними документами, які залишились поза увагою суду першої інстанції. Суд безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про виклик та допит в судовому засіданні інспекторів поліції в якості свідків,а також не звернув увагу на те, що на відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції у нього відсутні ознаки алкогольного сп`яніння і наявна адекватна поведінка, чіткі та логічні відповіді на запитання працівників поліції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №271455 від 03.01.2023 року; рапортом капрала поліції УПП у Вінницькій області ДПП Довбиуса В.; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; технічним відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.

ОСОБА_1 у засіданні суду першої інстанції вину свою не визнавав і пояснив ,що він віз свою дружину у лікарню під час дії комендантської години, однак діяв в стані крайньої необхідності, стан алкогольного сп`яніння не відчував. Після зупинки його автомобіля на пропозицію працівників поліції пройти огляд відмовився.

Суд вказані аргументи ОСОБА_1 та обставини, в яких він тоді діяв, належним чином не перевірив та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КуПАП України .

Між тим,згідно з приписами ст.17 КуПАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Таким чином, суд першої інстанції, перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП, зобов`язаний був перевірити його аргументи щодо наявності в його діях стану крайньої необхідності ,як обставини,що виключає адміністративну відповідальність.

У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив,що напередодні увечері він вживав пиво. Умислу на те,щоб керувати автомобілем в стані алкогольного сп`яніння чи відмовлятися від проходження огляду на стан сп`яніння,у нього не було. Вночі 03.01.2023 року у хворої дружини різко підвищився тиск,їй стало погано і він викликав швидку допомогу ,яка не виклики не виїжджала ,а давала поради,як його збити. Оскільки швидка допомога на виклик не їхала,а таксі в комендантську годину не працювало, він був вимушений власним автомобілем доставити дружину до лікарні швидкої допомоги на вул. Київську для надання їй невідкладної допомоги .Стан сп`яніння він не відчував , вів себе і почувався адекватно ,що підтверджується технічним записом з боді камер поліцейських ,які їх зупинили під час комендантської години на шляху до лікарні по вул. Князів Коріатовичів . Проходити перевірку на стан сп`яніння він відмовився через те,що спішив і хвилювався за життя дружини ,яку доставляли до лікарні працівники поліції ,а також усвідомлюючи наслідки вживання ним напередодні алкогольного напою.

Вказані пояснення підтверджуються технічними відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції ,з яких вбачається ,що 03 січня 2022 року о 01:30 год під час комендантської години водій ОСОБА_1 їхав у лікарню з дружиною, яка за станом здоров`я потребувала допомоги.

Пояснення ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на вчинення адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП і обґрунтування ним причин вчинення ним дій ,що хоч і містять ознаки адмінправопорушення, однак вчинені в стані крайньої необхідності, підтверджуються матеріалами справи і наданими ним доказами.

Так, з виписки телефонних дзвінків з мобільного телефону ОСОБА_1 вбачається ,що вночі 03.01.2023 року, між 1 годиною 14 хв. і 1 год.16 хв. ним було здійснено 5 телефонних дзвінків на номер 103 ,тобто в екстренну службу «Швидкої допомоги» ,і проведені два з`єднання з цією службою : о 1 год.14 хв. тривалістю 1 хв.12 сек. і о 1.год 16 хв .,тривалістю 1 хв. 20 сек. (а.с.14).Також о 1 год.24 хв. ОСОБА_1 був здійснений дзвінок у службу таксі номер 838 (а.с.15)

Таким чином ,останній дійсно неодноразово намагався викликати службу «Швидкої допомога» ,а також звертався у службу «Таксі» за номером 838»

З виписки з медичної картки ОСОБА_2 , вбачається що 03.01.2023 року о 01 год. 49 хв. остання перебувала у стані гіпертонічного кризу, а в період часу з 08.01.2023 по 12.01.2023 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом дифузний кардіосклероз, коронаросклероз склероз аорти, гіпертонічна хвороба третьої стадії.

Оскільки ОСОБА_1 не заперечував, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак відмова була викликана об`єктивними обставинами усунення небезпеки , що склались і не могли бути усунені іншим шляхом , а отже, умислу на вчинення правопорушення у будь-якій формі не мав і ,сідаючи за кермо автомобіля і відмовляючись від огляду на стан алкогольного сп`яніння, діяв в стані крайньої необхідності, адже вважав, що дружина може померти .

Згідно ч.4 ст.247 КуПАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ч. 4 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2022 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі ч. 4 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : С. Г. Копаничук