КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1413/2023 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Ничик Аліни Валеріївни на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2023року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №082516 від 20 червня 2022 року, ОСОБА_1 20 червня 2022 року о 22 год. 30 хв. в м. Києві по пр. Відрадному, 58, керував транспортним засобом марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» № 7510, із результатами тесту 0,70 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а)ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2023року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ничик А.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року скасувати, провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення справи та безпідставно притягнув ОСОБА_1 до відповідальності.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в протоколі не вказано ознаки алкогольного сп`яніння, які були у ОСОБА_1 20 червня 2022 року, а сам протокол складено з порушенням вимог Інструкції з оформлення працівниками патрульної поліції служби МВС матеріалів про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС від 10.07.2015 р. № 842.

Крім того, доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не надано, поліцейські перед оформленням матеріалів про адміністративне правопорушення не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, не роз`яснили порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки у разі відмови від проходження такого огляду.

Скаржник в апеляційній скарзі вказує також на те, що в матеріалах справи відсутній відеозапис, хоча у протоколі вказано, що відео долучено, свідків у протоколі не вказано.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2023року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки 18 січня 2023 року в судовому засіданні особа, яка притягується до відповідальності не була присутня, вказану постанову не отримала, судову повістку про розгляд справи не отримувала.

Крім того, 09 лютого 2023 року адвокат Ничик А.В., як захисник, фактично ознайомилась з матеріалами справи, про що зроблено відповідну відмітку в матеріалах справи.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, з урахуванням наведених апелянтом обставин, вважає можливим поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Ничик А.В. строк на апеляційне оскарження, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши адвоката Ничик А.В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовуючи до правопорушника адміністративне стягнення, суд першої інстанції керувався результатами тесту приладу «Драгер», своїми внутрішніми переконаннями, які ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252 КУпАП суд приймаючи постанову, повинен навести докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов не правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, не ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, п. 2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №082516 від 20 червня 2022 року, складений уповноваженою особою;

- чек приладу «Драгер» Alcotest-7510, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (результат 0,70%).

Апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення і відомості, які відображені в ньому, є лише одним із доказів, на підставі яких суд, в ході розгляду справи, встановлює наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому, джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Щодо наявного в матеріалах справи чеку приладу «Драгер» Alcotest-7510, апеляційний суд зауважує, що до протоколу додано дублікат чеку, оригінал чеку відсутній.

Крім того, слід зазначити, що виявлення у водіїв транспортних засобів стану алкогольного сп`яніння і процедуру проведення такого огляду визначено Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.09.2009 № 400/666.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п. 1.2. цієї Інструкції).

У даній справі, ані протокол про адміністративне правопорушення, ані вказаний вище результат огляду, не містять даних відносно того, чи проводився огляд водія за допомогою газоаналізатора «Драгер» Alcotest-7510 у відповідності до вимог Інструкції, чи погодився ОСОБА_1 з результатами вказаного тесту, чи було останньому запропоновано пройти вказаний огляд у закладі охорони здоров`я.

Відеозапис з нагрудної боді камери поліцейського до матеріалів справи долучено не було, що підтверджується висновком перевірки про відсутність відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 6-7).

Свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції залучено не було.

Перевірити правильність дій працівників поліції відповідно до Інструкції у суду немає можливості, у зв`язку з відсутністю відеозапису з бодікамері №470785.

Таким чином, будь-яких беззаперечних доказів факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) матеріали справи не містять.

Отже, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності не доводять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та не дозволяють зробити однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого положеннями частини 1 статті 130 КУпАП.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про підтвердження наявними у справі доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Ничик Аліни Валеріївни задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Ничик Аліни Валеріївнизадовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2023року, що прийнята за результатами розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній