КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №760/8197/22
Провадження № 33/824/1270/2023
Головуючий в суді першої інстанції: Ріхтер В.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні дитину 2010 року народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень за ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва з 07.07.2022 року знаходиться адміністративна справа № 760/8197/22 щодо ОСОБА_2 за ст.ст. 185; ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свою вину останній не визнає у повному обсязі. В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що складені щодо нього матеріали є сфальсифікованими, дії працівників поліції не відповідали чинному законодавству, відтак, він наполягав на виклику до суду особи, що складала протокол - інспектора УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_1.

Листом від 14.07.2022 року суд просив керівництво Управління патрульної поліції у м. Києві забезпечити явку ОСОБА_1 до суду. Лист про виклик до суду був отриманий уповноваженою особою управління 15.07.2022, що підтверджується штампом.

Однак, інспектор ОСОБА_1. у судове засідання не з`явився; жодних даних про причини невиконання листа/неможливості явки інспектора до суду не надійшло; лист суду залишився проігнорованим, судове засідання було відкладене.

Листом від 28.07.2022 року суд повторно просив керівництво Управління патрульної поліції у м. Києві забезпечити явку ОСОБА_1 до суду для допиту в якості свідка. Однак, інспектор ОСОБА_1. у судове засідання знову не з`явився, жодних даних про причини невиконання листа/неможливості явки інспектора до суду не надійшло, лист суду в черговий раз залишився проігнорованим.

Крім того, особисто ОСОБА_1 неодноразово судом повідомлявся у телефонному режимі про необхідність явки до суду, однак такі вимоги останній ігнорував.

Враховуючи повне ігнорування вимог суду, про вказану ситуацію листом від 14.09.2022 року судом було повідомлено Національну поліцію України, що підтверджується даними про отримання за 16.09.2022 року (електронна пошта , час 11.16). У листі суд просив організувати проведення службової перевірки з приводу ігнорування вимог суду щодо забезпечення явки до суду ОСОБА_1 - співробітника Управління патрульної поліції у м. Києві, про результати якої повідомити суд, а також, через ігнорування листів суду керівництвом Управління патрульної поліції у м. Києві щодо забезпечення явки ОСОБА_1 до суду для допиту в якості свідка - організувати явку останнього до суду.

Проте, на вказаний лист до суду відповіді не надійшло, в черговий раз явка ОСОБА_1 до суду забезпечена не була, службова перевірка також не проведена.

Тому, постановою від 24 жовтня 2022 року суддя постановив:

Обставини, викладені в даній постанові, довести до відома Голови Національної поліції Клименка Ігоря Володимировича, якого суд просив:

1. організувати проведення перевірки фактів, викладених у постанові, вжити заходів реагування в межах повноважень з метою недопущення в подальшому зазначених порушень норм законодавства, усунути подібні порушення в майбутньому, а також притягнути винних до дисциплінарної відповідальності за ігнорування вимог суду;

2. забезпечити явку інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1. до суду для допиту в якості свідка на 10.11.2022 року на 10.00 годину (м. Київ, вул. Полковника Шутова, 1, каб. №6).

Накласти на свідка ОСОБА_1 , який працює інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, за невиконання процесуального обов`язку прибути за викликом до суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття, грошове стягнення в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 600 гривень.

Копію постанови направити до Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ), а також до Управління патрульної поліції у м. Києві (вулиця Святослава Хороброго, 9, Київ, 03048) для вручення ОСОБА_1 .

Постановляючи вищевказане судове рішення, суд першої інстанції застосував аналогію закону, зазначивши, що, оскільки питання винесення окремої ухвали не врегульовано нормами діючого КУпАП, застосуванню підлягають норми ст. 139 КПК України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, у якій просив постанову скасувати, посилаючись на те, що згідно вимог діючого законодавства постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, натомість цією особою є ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , якого суд викликав в якості свідка.

Крім того, суд у мотивувальній частині оскаржуваної постанови послався на положення ст. 372 КПК України та рішення Європейського суду з прав людини, застосував аналогію закону, так як вважав, що питання винесення окремої ухвали не врегульовано нормами діючого КУпАП.

Однак такий висновок суду є помилковим, оскільки вищевказаний нормативний акт містить статтю 185-3, яка передбачає можливість накладення штрафу за неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки до суду, в тому числі свідка, отже, суд повинен був вирішити це питання в порядку ст. 185-3 КУпАП, що ним зроблено не було.

Також апелянт у апеляційній скарзі просив поновити строк на апеляційне оскарження, пропущений ним з поважних причин. Дане клопотання обґрунтовував тим, що про існування постанови від 24.10.2022 року він дізнався лише 04.11.2022 року, коли копія постанови надійшла до Управління Національної поліції. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 11.11.2022 року, тобто в межах десятиденного строку з моменту ознайомлення з копією постанови, відтак, вищенаведені обставини, на думку апелянта, є підставою для поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, викладеними у клопотанні про поновлення строку, та вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку поважними та, відповідно, поновлює йому строк на апеляційне оскарження постанови.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва з 07.07.2022 року знаходиться адміністративна справа № 760/8197/22 щодо ОСОБА_2 по факту вчинення ним адмінправопорушень, передбачених ст.ст. 185; ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В рамках даної справи судом було здійснено виклик у судове засідання інспектора патрульної поліції ОСОБА_1., який на неодноразові виклики поліції до суду не з`явився, чим виявив неповагу до суду в розумінні ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 185-3 КУпАП неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача або відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_1 , який не з`явився до суду за викликом, міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.

При цьому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, мало відбуватись в порядку, встановленому даним Кодексом, на підставі протоколу, складеного уповноваженою на те посадовою особою, в даному випадку, - судовим розпорядником (пункт 7-1 ч. 2 ст. 255 КУпАП). І лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з постанов по справі (ст. 284 КУпАП).

Суд першої інстанції, постановивши відносно ОСОБА_1 постанову про накладення на нього грошового стягнення на підставі ст. 139 КПК України, допустив порушення норм процесуального права, оскільки дана процесуальна норма не підлягала до застосування у даній справі, і за неявку ОСОБА_1 до суду (ст. 185-3 КУпАП) в порядку ст. 255 КУпАП необхідно було скласти протокол, сформувати відповідні матеріали, долучити їх до протоколу, та розглянути адміністративну справу в порядку, встановленому цим Кодексом, за наслідками чого винести постанову.

При цьому застосування судом аналогії закону та винесення постанови на підставі норми ст. 139 Кримінального процесуального кодексу є помилковим, оскільки аналогія закону - це застосування до не врегульованих конкретною нормою правовідносин норми закону, яка регламентує подібні відносини. Необхідність застосування даного прийому обумовлена ??тим, що рішення по будь-якій справі обов`язково має мати правову підставу. Разом з тим, при аналогії закону застосовуються не будь-які правові норми, а лише ті, що перебувають «в межах» даної галуза права, оскільки це мають бути норми, що не суперечать суті відносин, до яких вони застосовуються за аналогією, і за умови відсутності норми, яка врегульовує дане питання. Натомість, як зазначено вище, норми КУпАП містять механізм притягнення до відповідальності особи за неповагу до суду, зокрема, і у разі ухилення від явки до суду, відтак застосування у даній ситуації норм кримінального процесуального закону - ст.ст. 139, 372 КПК України, як в частині накладення грошового стягнення на ОСОБА_1 за неявку до суду, так і в частині зобов`язання організувати проведення перевірки фактів, викладених у постанові, вжити заходів реагування в межах повноважень з метою недопущення в подальшому зазначених порушень норм законодавства, усунути подібні порушення в майбутньому, а також притягнути винних до дисциплінарної відповідальності за ігнорування вимог суду, є помилковим та необґрунтованим.

Враховуючи вищевикладені обставини, постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року у справі №760/8197/22, якою зобов`язано організувати проведення перевірки фактів, викладених у постанові, вжити заходів реагування в межах повноважень з метою недопущення в подальшому зазначених порушень норм законодавства, усунути подібні порушення в майбутньому, притягнути винних до дисциплінарної відповідальності, та якою на ОСОБА_1 накладено грошове стягнення за його неявку до суду в порядку ст. 139 КПК України, в межах справи про вчинення адміністративного правопорушення громадянином ОСОБА_2 , підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року у справі №760/8197/22, якою зобов`язано організувати проведення перевірки фактів, викладених у постанові, вжити заходів реагування в межах повноважень з метою недопущення в подальшому зазначених порушень норм законодавства, усунути подібні порушення в майбутньому, притягнути винних до дисциплінарної відповідальності за ігнорування вимог суду, а також накладено на ОСОБА_1 грошове стягнення у розмірі 2 600 грн., - скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О.Матвієнко