Справа № 173/1101/23
Провадження № 3/173/348/2023
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську, матеріал, який надійшов від ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП відсутній в матеріалах справи;

місце проживання:

АДРЕСА_1 ;

місце роботи: не працює,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 186654 від 19.03.2023 року встановлено, що 19.03.2023 року о 08 год. 05 хв. на вул. Пальохи в м. В-Дніпровську Кам`янського р-ну Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керував ав-лем ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 з вираженими ознаками наркотичного сп`яніння (сильно звужені зіниці ока). Був доставлений до мед. закладу, де згідно Висновку лікаря відмовився пройти огляд для встановлення наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України не визнав та пояснив, що 19.03.2023 року зранку їхав на ринок та по вул. Пальохи м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, його зупинили працівники поліції і в ході спілкування виявили ознаки наркотичного сп`яніння. Запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі, на що він погодився без заперечень. Лікар Комунального підприємства «Верхньодніпровська ЦМЛ`ВМР» запропонував здати біологічну масу у вигляді сечі. Відразу зробити це не зміг, тому придбав для вживання очищену воду. Випивши близько двох літрів води та зачекавши ще приблизно годину, так і не зміг набрати достатньої кількості сечі. Він пояснив, що не відмовляється здати сечу для аналізу, проте в силу фізіологічних особливостей не може цього зробити в установлений для того час. Здати інші зразки біологічного середовища йому не пропонували. Працівники поліції інтерпретували це як відмова від огляду тому і сказали лікарю, щоб саме так зазначив у своєму висновку.

Також гр. ОСОБА_1 надав у судовому засіданні Висновок 128/2 від 19.03.2023 року, виданий Комунальним некомерційним підприємством Кам`янської міської ради «Міська лікарня № 1», за результатами проведеного огляду у зв`язку із само зверненням, ознак наркотичного сп`яніння не виявлено.

Суд приймає до уваги наданий Висновок та визнає його належним та допустимим доказом по справі.

Згідно ст.245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.252 КпАП України, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положення ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов?язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп?яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння.

За змістом п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За результатами огляду гр. ОСОБА_1 лікарем було складений висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.03.2023 року, де він зазначив, що особа відмовилась від обстеження (а.с.3).

Відповідно до пунктів 12, 13 Розділу ІІІ «Інструкції», предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що гр. ОСОБА_1 , лікарем було запропоновано надати інші зразки біологічного середовища, у тому числі слину, змиви з поверхні губ, кров, враховуючи те, що в обстежуваної особи неможливо було взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі.

Таким чином, під час проведення огляду гр. ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у КП «Верхньодніпровська ЦМЛ» ВМР» не дотримано вище вказаних положень Інструкції, зокрема, пунктів 12, 13 Розділу ІІІ.

Отже, з наданих доказів судом встановлено, що водій гр. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проїхав до належного медичного закладу із поліцейськими, але там не зміг з фізіологічних причин здати сечу для проведення відповідного дослідження, а інші зразки біологічного середовища у нього лікарем не відбиралися.

Зазначені обставини, із врахуванням раніше наведених положень Інструкції та аналізу доказів, не можуть розцінюватися як порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, що вказує на відсутність в діях гр. ОСОБА_1 обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Досліджений в судовому засіданні відеозапис, з наявного в матеріалах справи CD диску, з нагрудної камери поліцейського, а також долучені до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали не містить фіксації обставин даної події, зйомка ведеться на відстані та не виходячи з автомобіля, тому неможливо встановити суттєво важливі для прийняття рішення обставини: чи працівники поліції представилися водію, чи повідомили про причини зупинки, чи названі ознаки наркотичного сп`яніння, які вони вбачають та які б вказували на підстави вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Відсутня фіксація моменту перебування у медичному закладі, моменту відмови від проходження огляду у встановленому порядку.

Суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 року за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018 року). Відповідно до п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, до матеріалів справи не долучено.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду. А тому, провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КпАП України, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.245, п.1 ст.247, ст.251, ст.252 КпАП України

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя С.М. Бурхан