Справа № 136/1827/22
провадження №3/136/732/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Щавінського К.С., розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о. начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, громадянина України, працюючого в ТОВ «ТАС Агро» на посаді охоронника, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №312248 слідує, що 16.11.2022 о 12 год. 13 хв. в с. Зозів, Вінницького р-н., Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом: трактором МТЗ 80, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер та медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин вказаних у протоколі не визнав. Суду пояснив, що на передодні 15.11.2022 він обробляв (орав) на своєму тракторі земельні ділянки односельчан. У вечірню пору доби повертався вже додому, утім транспортний засіб заглох, у зв`язку з тим, що в ньому закінчилось пальне, а оскільки це було неподалік його дому та в селі всі знають його трактор, він його зачинив та залишив обабіч дороги, а сам пішов додому. Ввечері, після важкого дня, вони із сусідом вечеряли та вживали пиво. Наступного дня, ближче до обіду, він, ОСОБА_1 , взявши з дому пальне пішов до трактора, де порався біля транспортного засобу, у цей час до нього під`їхали працівники поліції, після чого попросили надати документи, що він і зробив, у подальшому вказали на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, на що він, ОСОБА_1 , відповів, що вчора вечеряв, в подальшому працівники поліції вказали на те, чи буде він проходити огляд на визначення стану сп`яніння, що він не заперечував, після цього працівники поліції зупинили транспортні засоби та запросили двох свідків, при яких повідомили, що він відмовляється від огляду та склали матеріали про адміністративне правопорушення.

Захисник в судовому засіданні просив суд провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, аргументуючи позицію тим, що останній не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки не керував транспортним засобом, який стояв на узбіччі дороги ще з вечора, а тому вимога працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння була незаконною. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження законності зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , дотримання процедури проведення огляду, що передбачена ст.266 КУпАП та Інструкцією, що ставить під сумнів дійсність такого огляду, особа не була відсторонена від керування транспортним засобом, що виключає як суб`єкта відповідальності так і об`єктивну сторону такого адміністративного правопорушення, відтак є підставою для закриття справи.

На підтвердження своєї позиції до матеріалів справи додано письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, його захисника, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано наступні докази, які безпосередньо досліджувались судом, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №312248, відповідно до якого зазначено суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено вище. У графі пояснення особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що «вчора вживав алкогольні напої, від огляду відмовляюсь, трактором керувати не буду»;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , в яких зазначено, що вони були запрошені в якості свідків 16.11.2022 та в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від огляду в установленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ;

- Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено працівником поліції ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді почервоніння очей, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з ротової порожнини, останній відмовився від проходження огляду;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 16.11.2022, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді почервоніння очей, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з ротової порожнини, останній відмовився від проходження огляду;

- відеозапис CD диску, із нагрудної камери поліцейського, який містить два файли, що були безпосередньо переглянуті судом, відповідно до яких працівники поліції підходять до транспортного засобу трактор МТЗ 80, біля якого перебуває особа, що відрекомендувався ОСОБА_1 , на вимогу надати документи, останній їх представив, на запитання «чи вживав спиртні напої?», відповів, - «що ні, «вхлявший», втомився». На запитання працівника поліції «щось ні», відповів, що «вчора вечеряв». На пропозицію працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння погоджується, в подальшому дане питання працівник поліції задає повторно, на що він відповідає «як скажете», працівник поліції вказує, що це має бути його рішення та констатує, що по факту «водій відмовився». Відтворення іншого файлу розпочинається із відображення двох сторонніх людей, яким під відеозапис працівник поліції вказує «що ось цей громадянин відмовився від проходження огляду в установленому порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, а Ви засвідчуєте факт його відмови та складається протокол про адміністративне правопорушення».

За клопотанням особи, яка притягується до відповідальності було викликано свідків, які вказані в протоколі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , утім останні, будучи належним чином повідомлені в судове засідання не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили, у зв`язку із чим особа, що притягується до відповідальності, її захисник і суд були позбавлені можливості зробити відповідну «перевірку» відображених обставин у протоколі та їх письмових поясненнях, зокрема щодо їх запрошення при складанні матеріалів стосовно ОСОБА_1 .

У судове засідання також викликався працівник поліції, яким здійснювалось оформлення вищевказаних матеріалів ОСОБА_4 , який також будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, суд дійшов висновку про таке.

Так, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом».

У рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВСКАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року N 14 " Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування ним транспортним засобом, а відтак виконання функцій водія.

Жодних доказів на підтвердження факту керування особою транспортним засобом матеріали справи не містять.

В свою чергу суд вжив усіх заходів з метою перевірки повідомлених особою, яка притягується до відповідальності обставин шляхом виклику працівника поліції, який складав матеріали до суду для дачі особистих пояснень виходячи із положень ч.2 ст.251 КУпАП, відповідно до якої обов`язок щодо збирання доказів, а відтак доведення винуватості особи покладається саме на таку особу, утім останній в судове засідання, будучи належним чином повідомлений, не з`явився.

Суд приймає до уваги висновки ЄСПЛ відповідно до яких суд не може перебирати на себе функції обвинувача та здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення на підставі зібраних у справі доказів.

Крім цього, суд вважає, що заслуговують на увагу доводи захисника в частині не дотримання процедури зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Так, перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону №580-VIII, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Досліджені судом матеріали справи, не містять належних та допустимих доказів зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , не містять підтверджень щодо притягнення водія за будь-яке правопорушення, під час якого було виявлено передбачені ознаки сп`яніння, що давали б підстави для відповідного огляду водія.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 жовтня 2019 року по справі №161/7068/16-а поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

За відсутності у поліцейського підстав для зупинки автомобіля така зупинка є порушенням законних прав громадян на свободу пересування.

Тож, оскільки інспектор патрульної поліції не зафіксував в установленому законом порядку порушення водієм транспортного засобу ПДР України, його вимога про зупинку транспортного засобу, пред`явлення документів є протиправною, а відтак і подальший огляд на стан сп`яніння є проведеним із порушенням процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі по тексту Інструкція).

У той же час суд звертає увагу, що огляд це дія з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, виявлення ознак алкогольного сп`яніння, їх озвучення працівником поліції та фіксування, обстеження з метою з`ясування перебування особи в стані алкогольного сп`яніння особою уповноваженою на вчинення такої дії, оформлення матеріалів із дотриманням процедури визначеної ст.266 КУпАП та спеціальних нормативно правових актів.

Разом із цим, із переглянутого відеозапису слідує, що працівник поліції не тільки не оголосив, які ж ознаки алкогольного сп`яніння він виявив у ОСОБА_1 , але й не здійснив жодних дій, для надання можливості ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, констатуючи лише перед свідками, що така особа відмовилась від огляду в установленому законом порядку, тоді як останній як слідує із відеозапису відповів «як скажете».

Приймаючи до уваги те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , разом з працівником поліції, яким було складено вищевказаний протокол ОСОБА_4 за викликом до суду не з`явились, суд був позбавлений можливості зробити відповідну «перевірку» відображених обставин у протоколі та їх письмових поясненнях, сприймати безпосередньо їх пояснення та дати їм оцінку.

Отож, з огляду на викладене, суд звертає увагу, що належних та допустимих доказів на підтвердження обставини щодо зупинки транспортного засобу та керування ОСОБА_1 транспортним засобом суду не було надано.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить даних про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому суд, не заперечуючи важливість та необхідність профілактичної роботи по недопущенню керування транспортними засобами в стані як алкогольного так і наркотичного сп`яніння, вважає за необхідне наголосити, що така робота має проводитись виключно в правовому полі та не допускати зазіхань на права людини.

Працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона керує транспортним засобом та перебуває в стані алкогольного сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя.

Лише за наявності об`єктивних ознак, передбачених нормами діючого законодавства, поліцейський спочатку має дотриматись процедури законного зупинення транспортного засобу, обов`язково вказати на виявлені в особи ознаки алкогольного сп`яніння та запропонувати особі пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, вживати до цього активних дій, а у разі відмови від огляду чи незгоди з результатами, що має бути відображено із застосовуванням технічних засобів відеозапису безперервно, а в разі неможливості у присутності двох свідків зафіксоване, надати особі направлення до медичного закладу, що має бути оформлено із дотриманням вимог Інструкції та прав особи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є недоведеною, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 221, 251-252, 276, 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН