Код суду 233 № 233/972/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Більськ Котелевського району Полтавської області, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 03.03.2023 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №800780 від 23 лютого 2023 року.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що «23 лютого 2023 року о 16-00 год. ОСОБА_1 здійснив продаж 2 л горілки на розлив за ціною 500 грн ОСОБА_2 в торгівельному кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , тобто на території Донецької області, де заборонено торгівлю спиртними напоями згідно з Наказом командувач оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №16од від 09.07.2022 року».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, телефонограмою. Про причини неявки ОСОБА_3 суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції від нього не надходило.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , достовірно знаючі про те, що відносно нього здійснюється провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності, свідомо ухилявся від участі у цьому провадженні, не вживав заходів для реалізації своїх передбачених законом прав та обов`язків як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, умисно ухилився від явки до суду, у зв`язку з чим визнано за можливе розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідноюумовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи у їх сукупності, керуючись законом, правосвідомістю.

Зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Судовий розгляд повинен провадитися в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З письмового пояснення ОСОБА_1 , долученого до протоколу, вбачається, що 23.02.2023 року він знаходився в приміщенні торгівельного кіоску по вул. Ціолковського в м. Костянтинівка, де допомагав здійснювати продаж продуктів харчування та напоїв. Будь-яких алкогольних напоїв він нікому не продавав.

З пояснення ОСОБА_2 убачається, що він 23.02.2023 року приблизно о 16-00 год. придбав у невідомого чоловіка 2 л горілки за 500 грн в торгівельному павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_3 » адресою: м. Костянтинівка, вул. Алтайська, Ціолковського, 40а.

Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не надано.

Вважаю, що одним лише письмовим поясненням ОСОБА_2 , написаним не особисто ним, а працівником поліції, за відсутності інших належних та допустимих доказів не може бути підтверджений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, будь-яких досліджень рідини об`ємом 2 л і яку, начебто, ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 , не проводилось, тобто неможливо однозначно та беззаперечно стверджувати, що ця рідина є алкогольним напоєм.

Суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а також змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що відсутня подія інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події інкримінованогоадміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя О.О. Леміщенко