Справа № 496/1500/23
Провадження № 3/496/1531/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М.,

за участі секретаря - Стрілець Є.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника - адвоката Богачова А.Б.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ААД №427364 від 01.02.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 01.02.2023 року о 00:10 годині на 452 км а/д Київ-Одеса керував транспортним засобом NISSAN д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а також продуття алкотестера «Drager» відмовився.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР України, відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєному не визнав та йому були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України, пояснив, що 31 січня 2023 року, перебуваючи в місті Одесі, він в обідню пору (14.00 - 15.00) вжив приблизно дві пляшки пива «Оболонь, і після закінчення обідньої перерви він продовжував виконувати свої робочі обов`язки механіка станції технічного обслуговування. Увечері того ж дня він поспішав додому в село Дачне Одеської області, де мешкає його сім`я: дружина та малолітня дитина. Але до закінчення комендантської години він не встиг проїхати пост патрульної поліції на 452 км. автодороги Київ-Одеса. ОСОБА_1 думав, що на нього чекає суворе покарання за порушення комендантської години. Саме це стало причиною його хвилювань і переживань, бо він вважав, що його в цьому випадку можуть забрати до Збройних Сил України та відправити для участі у бойових діях, що залишить його родину без засобів для існування, бо він єдиний годувальник сім`ї. Тому він підписав протокол на вимогу працівників поліції та виконував усі їхні розпорядження. ОСОБА_1 погодився на огляд із використанням спеціального приладу газоаналізатора і кілька разів продував цей прилад у повній відповідності до вказівок працівників поліції, але з невідомої йому причини газоаналізатор не визначив наявність алкоголю. Якби працівники поліції запропонували йому сісти в автомобіль та поїхати до лікарні, то він погодився б і поїхав. Але конкретно йому ніхто не пропонував і не вимагав, щоб разом із працівником поліції він поїхав до лікарні для проведення огляду. З огляду на пояснення, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

До суду від адвоката Богачов А.Б. надійшло клопотання в якому він просить справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України. В судовому засіданні на підтримку свого клопотання пояснив, що з протоколу про адміністративне правопорушення від 01.02.2023 року серії ААД № 427364 вбачається, що 01.02.2023 року ОСОБА_1 нібито відмовився пройти огляд на наявність алкогольного сп`яніння з використанням спеціального приладу газоаналізатора «Drager» та відмовився від проведення медичного огляду у лікувальному закладі. Відеозаписом із нагрудної відеокамери поліцейського, долученої до матеріалів адміністративної справи, було зафіксовано, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу газоаналізатору «Drager», на що ОСОБА_1 надав свою згоду і продував вказаний спеціальний прилад неодноразово, але після декількох спроб спеціальний приладгазоаналізатора по технічним причинам не встановив наявність алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .Таким чином, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду щодо наявності алкогольного сп`яніння, а навпаки, пройшов даний огляд за допомогою спеціального приладу газоаналізатору «Drager», але прилад по технічним причинам не зміг встановити ознаки алкогольного сп`яніння.Доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у лікувальному закладі матеріали адміністративної справи не містять. Відеозапис із нагрудної камери працівника патрульної поліції, яка залучена до матеріалів справи, не зафіксувала відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у лікувальному закладі. Переглядом відеозапису встановлено, що працівники поліції не вручали ОСОБА_1 направлення на огляд до медичного закладу. Відеозапис із нагрудної камери працівника патрульної поліції, яка залучена до матеріалів справи, підтверджує, що 01.02.2023 року спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції було спокійним та доброзичливим, він виконував усі розпорядження та вказівки працівників патрульної поліції, не сперечався і не заперечував, на вимогу працівників поліції продував спеціальний прилад. У свою чергу, працівники поліції не виявляли бажання і не демонстрували своєї рішучості у нічний час відвести ОСОБА_1 з місця зупинки автомобіля на 452 км. дороги Київ - Одеса в Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я, який розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова.Таким чином, саме на поліцейського покладено обов`язок забезпечити доставку водія транспортного засобу до лікувального закладу. Проте працівники поліції не забезпечили доставку, не висували вимоги щодо необхідності поїздки до лікувального закладу для проведення огляду, у свою чергу ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду. Матеріали відеозапису не містять відмову ОСОБА_1 від огляду у лікувальному закладі. Факт проходження ОСОБА_1 огляду з використанням спеціального приладу «Drager» підтверджує, що у разі, якби йому запропонували поїхати до лікувального закладу, він не став би відмовлятися. Належних, допустимих та об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 категорично відмовився від обстеження у лікувальному закладі, матеріали справи не містять.Вважаю, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суперечить нормам КУпАП та не відповідає фактичним обставинам справи, матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Для встановлення дійсних обставин у справі, суд дослідив доданий до матеріалів протоколу серії ААД № 427364 від 01.02.2023 року відеозапис події.

Переглянувши диск із відеозаписом події від 01.02.2022 року до протоколу серії ААД № 427364 від 01.02.2023 року, судом було встановлено, що дійсно 01.02.2023 року о 00:10 годині було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем NISSAN д.н.з. НОМЕР_1 . Факт керування зазначеним автомобілем у зазначений день та час, ОСОБА_1 не заперечує. Як встановлено протоколом місцем зупинки водія ОСОБА_1 стало на а/д Київ-Одеса 452 км., згідно зображення відео-записку це є блокпост, на якому автомобіль в законному порядку було зупинено для перевірки документів. Далі, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук), працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 декілька разів намагався продути прилад «Drager», але результат прилад не показав, так як ОСОБА_1 неправильно продував прилад «Drager». Співробітниками поліції також було попереджено ОСОБА_1 , що у разі непродуття приладу Драгер на місці, його може бути направлено до найближчого медичного закладу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ВинністьОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 427364 від 01.02.2023 р. та відеозаписами до нього.

Так, суд не погоджується з доводами адвоката, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушеннями, а також те, що працівники поліції не виявляли бажання і не демонстрували своєї рішучості у нічний час доби відвести ОСОБА_1 до медичного закладу, з огляду на те, що з відеозапису встановлено, що працівниками поліції на виконання вимог закону запропоновано пройти тест на приладі Драгер на місці зупинення автомобіля або проїхати до найближчого медичного закладу для проходження тесту (диск № 1 54 хвилина запису), при цьому слід зазначити, що працівники поліції не повинні «виявляти бажання і демонстрували свою рішучість» щодо направлення особи до медичного закладу. В подальшому ОСОБА_1 пояснили, що він повинен запросити особу, яка має можливість приїхати та забрати його, оскільки за кермо співробітники поліції ОСОБА_1 не дозволили сісти.

Крім того відеозаписом зафіксовано як ОСОБА_2 пропонує працівникам поліції неодноразово «вирішити питання» за гроші, збільшуючи суму можливої винагороди.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, а також враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, суд вважає, за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на якого накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Повний текст постанови складено 15 травня 2023 року.

Суддя: В.М. Буран