Справа № 523/1581/23
Номер провадження 3/523/1356/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2023 р.року суддя Суворовського районного суду м. Одеси Позняк В.С., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, за змістом протоколу проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до складеного протоколу, 25.12.2022 року о 21.45 годині, водій ОСОБА_1 рухаючись по вул. Ак.Заболотного 57/2 в м. Одесі, керував автомобілем марки «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: (запах алкоголю з ротової порожнини, шатка хода, млява промова), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, тим самим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху".

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився та надав до суду письмові пояснення, у яких вказав, що у вказаний в протоколі час, знаходився біля вказаного транспортного засобу, під`їхали працівники поліції, на їх прохання надав документи, однак поліцейські зазначили, що вони підозрюють, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак через що виникла така думка було не зрозуміло та запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, працівники поліції не відреагували та повідомили що повинні скласти протокол про відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а свою не причетність до адміністративного правопорушення необхідно буде доводити у суді. ОСОБА_1 повідомив, що у вказаний час автомобіль не рухався, через що він і відмовився проходити медичний огляд, так як був обізнаний, що вимога щодо проходження медичного огляду стосується саме водія, а не особи, яка перебуває в автомобілі, проте не здійснює керування. У свої письмових поясненнях наданих до суду, ОСОБА_1 категорично не визнав свою вину, при цьому зазначив, що не погоджується із складеним відносно нього протоколом, так як не керував транспортним засобом, а лише знаходився в ньому, у зв`язку з чим, просив справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні, якими він заперечував факт порушення ним правил дорожнього руху передбаченого п.2.5 та не визнав вину за ст. 130 КУпАП України, судом було досліджено матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 а саме:

-Протокол серії ААД № 427142 від 25.12.2022 року (а.с.2)

-Направлення на огляд водія від 25.12.2022 року, ( а.с.3)

-Акт про відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відео з нагрудного портативного відеореєстратора (а.с. 4)

Також суд приймає до уваги, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 надійшли до суду у вигляді протоколу. Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що до матеріалів справи працівниками поліції також було долучено в якості додатків відеозапис реєстратора № 471943, 474933, 471239, котрий в свою чергу повинен повністю фіксувати та в подальшому відтворювати зазначені згідно протоколу події, однак матеріали справи даний відеозапис не містять, що в свою чергу позбавляє суд можливості здійснити перевірку обставин ймовірного порушення з боку ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, за порушення яких передбачена відповідальність в межах ст. 130 КУпАП.

Аналіз законодавства, що регулює виниклі правовідносини, свідчить про те, що встановлено обов`язковість використання під час огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування фіксування результатів огляду у присутності двох свідків. Вказане свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечливим доказом, а обставини викладені в ньому не знайшли свого підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неналежними та викликають сумніви.

Відповідно до пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. №1395 зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 встановлено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018). Відповідно до п. 5. розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Також слід вказати, що п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Статею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин оправи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З об`єктивної сторони склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності передбаченою ст. 130 ч.1 КУпАП, є зафіксоване у встановлений законом спосіб, керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і є підставою складання відносно нього протоколу за адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та притягнення до адміністративної діяльності.

Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення. Суд не має права самостійно відшукувати докази докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналіз матеріалів справи відносно ОСОБА_1 дають суду підстави вважати, що докази, долучені до протоколу та досліджені у судовому засіданні, не містять фактичних даних, на основі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сам по собі факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, без доведення факту керування особою, транспортним засобом в цьому стані, не може свідчити про наявність в діях особи складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Будь яких доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КпАП України, окрім протоколу, УПП в Одеській області до суду надано не було. Докази мають вирішальне значення для правильного вирішення справи, оскільки саме на основі доказів ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування справи

Відповідно наявність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення, та не може бути єдиним доказом доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та які повністю протирічать поясненнями ОСОБА_1 наданими суду та не утворюють тієї достатньої сукупності фактів, що б без заперечливо свідчила про наявність в діях особи складу інкримінованого правопорушення та не залишала жодного розумного сумніву в цьому.

При оцінювані зібраних за справою доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи недостатньо доказів, які встановлюють наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та провину ОСОБА_1 у його вчиненні.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, дослідивши надані матеріали, враховуючи вищевикладене в сукупності, а саме суперечливий характер інформації, котра міститься в матеріалах справи, неузгодженість наданих доказів між собою, відсутність відеозапису в матеріалах справи, та як результат позбавлення суду можливості відтворити в повному обсязі події зазначені в протоколі для вирішення питання щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбачено ст. 130 ч.1 КпАП України, а також враховуючи положення ст.62 Конституції України про тлумачення сумнівів на користь особи, яка притягується до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 40-1 та ст. 283 КУпАП та ст.9 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн. із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 27, 38, 40-1, 124, 130 ч.1, 213, 247,251, 283, 284 ч.1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.С. Позняк