Справа № 304/166/23 Провадження № 3/304/201/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., з участю секретаря судового засідання Галас А.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його представника Штефаняка І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 126502 від 27 січня 2023 року ОСОБА_1 ставиться за вину те, що він цього ж дня о 16.57 год по провул. Ужанському в м. Перечин Ужгородського району Закарпатської області керував транспортним засобом марки «Nissan Patrol», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Зазначені дії ОСОБА_1 поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капралом поліції Химичем О.В. кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, не визнав, просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Так, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, ОСОБА_1 пояснив, що він взагалі не керував автомобілем, а лише раніше залишив такий на провул. Ужанському в м. Перечин. Потім повернувся до власного автомобіля, де через деякий час до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що нібито він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та запропонували пройти тест. Однак він відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, так як не керував автомобілем в той момент, коли до нього звернулися працівники поліції.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Штефаняк І.І. просив провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 у той день та час, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 126502 від 27 січня 2023 року, не керував автомобілем.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 126502 від 27 січня 20230 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 710563 від 27 січня 2023 року; копію посвідчення водія особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та відеоматеріалами відносно ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його представника, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя враховує таке.

Згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, який слід застосовувати при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суддя звертає увагу на те, що частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, у даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У правовідносинах, що розглядаються, на думку судді в матеріалах справи не знайшло підтвердження те, що ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом.

Так, ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, при цьому вказав, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував поряд з таким. Відповідно до статті 251 КУпАП пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Такі докази не повинні викликати у судді сумніви.

Із диску з відеозаписом щодо відеореєстрації правопорушення неможливо встановити обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки із нього не видно, що останній керував транспортним засобом. Відеозапис розпочинається із того, що поліцейські підходять до автомобіля марки «Nissan Patrol», біля якого в той момент перебував ОСОБА_1 , якого працівник поліції запитує коли саме останній вживав алкогольні напої. На диску міститься ще один відеозапис (файл), з якого також неможливо встановити факт керування автомобілем ОСОБА_1 , оскільки зафіксовано лише розмову, яка відбулася між поліцейськими та ОСОБА_1 . На відео відсутній момент зупинки транспортного засобу.

Процедура огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння врегульована Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Виходячи із змісту вказаних актів законодавства (пункт 3,4 Постанови, пункт 6,7 Інструкції) в першу чергу огляд на стан сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу і лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, що вимагає від поліцейського скласти відповідне направлення та забезпечити проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1 та як вбачається з переглянутого в ході судового розгляду диску з відеозаписами, на останньому відсутня відеофіксація руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , однак зафіксовано, що автомобіль стоїть з вимкнутим двигуном, не рухаючись, а ОСОБА_1 відповідно перебуває поза межами автомобіля, тобто біля нього. Таким чином відсутній доказ наявності такої ознаки об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення як «керування транспортним засобом».

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім цього, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в матеріалах справи не міститься посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозаписи, що додані до матеріалів справи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно правової позиції Верховного Суду, що викладена у постанові №524/5536/17 від 15 листопада 2018 року, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності повинна містити посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис.

З огляду на наведене, відеозаписи, надані працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 , не можуть вважатися належним та допустимим доказом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами і доповненнями) вказано неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суддя приходить висновку, що у даному випадку не доведено ті обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доказана.

На підставі вищенаведеного суддя вважає, що провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 62 Конституції України, статтями 7, 9, 245, 247, 251, 253, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.