Справа № 592/1905/23
Провадження № 3/592/604/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Фоменко Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Сумської митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0004/80500/23, 28.01.2022 гр. України ОСОБА_2 через декларанта ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_2 ) надала до відділу митного оформлення «Центральний» митного поста «Суми» Сумської митниці митну декларацію ІМ40ДЕ № UA805020/2022/001605 з метою оформлення відповідно до митного режиму «імпорт» товару: «Легковий автомобіль, що був у використанні. Марка AUDI. Модель А4. Ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_3 . Календарний рік виготовлення 2007. Модельний рік виготовлення 2007. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна 1 595 см?».

До митного оформлення були представлені необхідні документи на транспортний засіб, в тому числі договір купівлі-продажу б/н від 12.01.2022, оформлений на території Литовської Республіки, в якому покупцем транспортного засобу зазначено гр. України ОСОБА_2 та вказана ціна автомобіля AUDI А4, VIN: НОМЕР_3 , у розмірі 1 800 EUR.

Згідно свідоцтва про тимчасову реєстрацію транспортного засобу у Литовській Республіці № НОМЕР_4 від 12.01.2022, власником транспортного засобу являється ОСОБА_1 , при цьому документи про перехід до нього права власності на транспортний засіб до митного оформлення в Україні надані не були.

З метою перевірки достовірності поданих до митного оформлення документів, Сумською митницею через Департамент міжнародної взаємодії Держмитслужби ініційовано направлення відповідного запиту до митних органів Литовської Республіки.

За результатами опрацювання отриманої від митних органів Литовської Республіки інформації та копій документів встановлено, що під час тимчасової реєстрації транспортного засобу AUDI А4, VIN: НОМЕР_3 , до реєстраційних органів Литовської Республіки гр. ОСОБА_1 було надано рахунок-фактуру ПДВ Серія LIM 2022 № 101 від 12.01.2022, оформлену на території Литовської Республіки між ним та UAB «Limava», код LT10, на придбання автомобіля, де зазначена вартість у розмірі 3 150 EUR, тобто фактично громадянин ОСОБА_1 придбав даний автомобіль на своє ім`я за ціною 3 150 EUR.

За наявною інформацією ЄАІС Держмитслужби, транспортний засіб AUDI А4, VIN: НОМЕР_3 , було ввезено на митну територію України 27.01.2022 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці, при цьому, на час його переміщення, з метою ухилення від сплати митних платежів у повному обсязі при подальшому митному оформлення транспортного засобу на території України, ОСОБА_1 надав до митного контролю фіктивний договір купівлі-продажу б/н від 12.01.2022, де покупцем зазначено ОСОБА_2 , а ціна придбання склала 1 800 EUR.

Викладене свідчить, що гр. ОСОБА_1 27.01.2022 на митному посту «Ягодин» Волинської митниці вчинив дії, спрямовані на переміщення на територію України товару «Легковий автомобіль, що був у використанні. Марка AUDI. Модель А4. Ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_3 . Календарний рік виготовлення 2007. Модельний рік виготовлення 2007. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна 1 595 см?» фактичною вартістю 3 150 EUR з приховуванням від митного контролю, шляхом падання митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи документів, що містять неправдиві дані, а саме договору купівлі-продажу б/н від 12.01.2022, де зазначена вартість транспортного засобу 1 800 EUR.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив митні правила, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Хурсенко С.О., у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Зауважив, що до матеріалів справи службовою особою Сумської митниці долучено копії документів на 6-ти аркушах, які засвідчені головним державним інспектором Іванющенком О.В. Разом з тим, відповідно до супровідного листа (20.3/05)3ВЕ-5831 від 11.10.2022, з Литовської Республіки в додатках надійшли копії документів, а тому відповідно головний інспектор митниці не мав права їх завіряти, оскільки оригіналів таких документів він не отримував. Крім того, вказані копії документів викладені іноземною мовою і в матеріалах справи про порушення митних правил відсутній їх затверджений переклад на українську мову, що є підставою для визнання доказів недопустимими. Також зазначив, що підпис від імені ОСОБА_1 в рахунку-фактурі LIM 2022 № 101 від 12.01.2022 виконаний не Великодним, так як суттєво відрізняється від його підпису в паспорті НОМЕР_5 . Матеріали справи не містять як переконливих даних про те, що мав місце факт заподіяння інкримінованими діями будь-якої шкоди, так і достатніх доказів про умисне порушення встановлених правил виконання митних формальностей.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно положень ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено адміністративну відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення, характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та заслухавши пояснення представника адмінпритягуємого, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, повністю доведена та підтверджується: протоколом про порушення митних правил № 0004/80500/23 від 09.01.2023 (а.с.4-9), листом відповідних митних органів Литовської Республіки № (20.3/05)3ВЕ-5831 від 11.10.2022 з додатками, наданих на запит Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби (а.с.18-22), митною декларацією ІМ40ДЕ № UA805020/2022/001605 від 28.01.2022 і доданими до неї документами (а.с.30-40).

Санкцією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено адміністративне відповідальність у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

З представлених у судовому засіданні розрахунків платежів з митного оформлення імпортованого транспортного засобу з робочим об`ємом циліндрів двигуна 1 595 см?, вартістю 1 800,00 EUR і 3 150,00 EUR, вбачається, що загальна сума митних платежів, станом на 27.02.2022, становить 62 225,75 грн. та 76 257,25 грн. відповідно (різниця 14 031,50 грн.).

Будь-яких інших даних, зокрема скорегованої в порядку ч. 10 ст. 58 МК України митної вартості товару автомобіля Audi A4, VIN: НОМЕР_3 , який 27.01.2022 ввозився ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «імпорт», суду надано не було.

Тобто, з урахуванням обставин справи, стягнення за ч. 1 ст. 483 МК України не забезпечує справедливий баланс між суспільними інтересами і правом особи на мирне володіння своїм майном, є неспівмірним різниці суми митних платежів, несплачених до бюджету, 14 031,50 грн., та штрафу, який становить 102 312,95 грн. з конфіскацією, що більш ніж у 7 разів перевищує розрахункову вартість недоотримуваного платежу.

В рішенні ЄСПЛ «Краєва проти України», Суд звернув увагу Держави України на наступне:

п. 30. Межі проведеного національними судами розгляду справи був занадто вузьким, щоб відповідати вимозі встановлення «справедливого балансу», притаманній другому абзацу статті 1 Першого протоколу до Конвенції;

п. 31. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, який дорівнює вартості товару, що сама собою була дуже високою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без винятків. Відсутність свободи розсуду в українських судів щодо стягнень виключала оцінку індивідуальної ситуації, роблячи будь-яку таку оцінку марною. Суд вже зазначив, що така жорстка система сама собою не здатна забезпечити необхідний справедливий баланс між суспільними інтересами і правом особи на мирне володіння своїм майном (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Гирлян проти Росії» (Gyrlyan v. Russia), заява № 35943/15, пункт 31, від 09 жовтня 2018 року, в якому національне законодавство виключало розгляд судами більш м`якого стягнення, ніж штраф, еквівалентний щонайменше незадекларованій сумі, або конфіскація незадекларованої готівки). Суд не вбачає підстав для іншого висновку у цій справі;

п. 32. Обов`язковий характер стягнення, а за обставин цієї справи розмір штрафу, позбавив заявницю можливості викласти аргументи в її справі і мати шанс на успіх у провадженні щодо неї;

п. 33. Наведених міркувань достатньо для висновку Суду, що за обставин цієї справи накладене на заявницю стягнення, зокрема, розмір штрафу, який її зобов`язали сплатити згідно з постановою апеляційного суду у результаті застосування ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, становило непропорційне втручання у її майнові права всупереч вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції;

п. 35. Отже, було порушено статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням ЄСПЛ «Краєва проти України» судам надано право застосовувати не приписи ч. 1 ст. 483 МК України, а приписи, які викладені в даному рішенні, тобто застосовувати дискрецію щодо міри покарання в разі встановлення вини, з урахуванням ступеню вини, майнового стану правопорушника та знаходити справедливий баланс між публічним інтересом і ступенем втручання у право мирного володіння майном, так як безальтернативне покарання, яке передбачено санкцією цієї статті є вже констатованим порушенням Конвенції в даній категорії справ.

Частиною 1 статті 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 1

ст. 483 МК України, однак він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, будь-яких значних негативних наслідків та шкоди від його дій державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян завдано не було, зважаючи на майновий стан адмінпритягуємого, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, з урахуванням рішення ЄСПЛ «Краєва проти України», яким вже констатовано порушення Конвенції в даній категорії справ у зв`язку з непропорційним характером втручання в майнові права порушника у випадку накладення штрафу в розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 483 МК України, вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним, внаслідок чого, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а справа відносно нього закриттю, з оголошенням усного зауваження, яке, на думку суду, буде достатнім для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП, щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 44-3 ч. 1, 284 ч. 1 п. 3 і ч. 2 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити, звільнивши його від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, та оголосити йому усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Фоменко