Справа №601/522/23
Провадження № 3/601/262/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Шульгач Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , приватний підприємець,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 15.02.2023 року о 15 год. 35 хв. в м.Почаїв по вул.Березина,64 Кременецького району Тернопільської області, керував автомобілем «Фольцваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремор рук, хитка хода. Від проходження медичного обстеження на місці за допомогою газоаналізатора 6820 відмовився. Від додаткового огляду в закладі охорони здоров`я теж відмовився. Факт вживання алкогольних напоїв не заперечував, водій від керування відсторонений, автомобіль поміщено на штраф майданчик, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що коли він підійшов до свого автомобіля, який стояв на узбіччі дороги та сів в салон, до нього відразу підійшли працівники поліції та попросили перепаркувати автомобіль. Він нікуди не їхав та не керував автомобілем. Алкоголю він не вживав.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ №037904 ОСОБА_1 , 15.02.2023 року о 15 год. 35 хв. в м.Почаїв по вул.Березина,64 Кременецького району Тернопільської області, керував автомобілем «Фольцваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремор рук, хитка хода. Від проходження медичного обстеження на місці за допомогою газоаналізатора 6820 відмовився. Від додаткового огляду в закладі охорони здоров`я теж відмовився. Факт вживання алкогольних напоїв не заперечував, водій від керування відсторонений, автомобіль поміщено на штрафмайданчик.

Разом з тим, викладені у протоколі дані не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам.

Відповідно до вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ№1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП закон пов`язує виключно з керуванням такою особою транспортним засобом, що має бути доведеним.

Слід врахувати, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

З відеозапису MOVA7209 вбачається, що працівники поліції під`їхали до автомобіля, який стояв біля узбіччя та рух не здійснював.

Відеозапис № MOVA7210 розпочинається з моменту коли людина підходить до автомобіля, який стоїть на узбіччі та сідає в автомобіль. До нього відразу підійшли працівники поліції.

З відеозапису № 00000__011А вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції намагається завести двигун автомобіля та перепаковує транспортний засіб.

Дії ОСОБА_1 , який перепаркував автомобіль, суд оцінює не як керування автомобілем, а як виконання законної вимоги працівника поліції про здійснення цих дій.

Таким чином, матеріалами справи не встановлено факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу про адмінправопорушення не надано жодного доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, суддя вважає, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у данному випадку відсутня.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: