П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла з УПП в Закарпатській області ДПП відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешк. АДРЕСА_1 за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 та за ч.5 ст. 126 , ч.1 ст. 130КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа 308/1209/23 пров. 3/308/860/23),за ч.1 ст. 130 КУпАП (справа №308/1211/23 пров. 3/308/862/23), за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа 308/1207/23 пров. 3/308/858/23) та ч.1 ст. 130 КУпАП (справа №308/1212/23 пров. 3/308/863/23).

Зважаючи на положення ст. 36 КУпАП, вважаю за доцільне проводити спільний розгляд вказаних справ.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №057006 від 14.01.2023 вбачається, що 14.01.2023 року о 02 год. 35 хв. в м. Ужгород, вул. Будителів,1, водій ОСОБА_1 , керував т.з. Пежо 206 д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування такими т.з., правопорушення вчинено повторно протягом року. Чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №057005 від 14.01.2023 вбачається, що 14.01.2023 року о 02 год. 35 хв. в м. Ужгород, вул. Будителів,1, водій ОСОБА_1 , керував т.з. Пежо 206 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість шкіри, надмірна жвавість мовлення та ходи. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився о 02:45 з фіксацією на бодікамеру 470111, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №058268 від 15.01.2023 вбачається, що 15.01.2023 року о 01 год. 42 хв. в м. Ужгород, вул. Загорська, 77А керував тз не маючи права керування таким ТЗ. Вчинено повторно протягом року,чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про ПДР» за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №058269 від 15.01.223 року вбачається що 15.01.2023 року о 01 год. 42 хв. в м. Ужгород, вул. Загорська, 77А водій ОСОБА_1 керував тз Audi A6 н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звуж. зіниці очей які не реагують на світло, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження мед. огляду на стан нарк. сп`яніння у вст. зак. порядку відмовився о 01 год. 51 хв. м. Ужгород вул. Заньковецької 77, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився повторно. Слід зауважити, що засідання у даній справі відкладалося неодноразово, повістки про виклик ОСОБА_2 , в судове засідання надсилалися за місцем проживання останнього, окрім того інформація щодо дати та часу розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судова влада України, у відповідному розділі оголошень на сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/ 1085249/. Крім того, на номер мобільного телефону вказаного в заяві ОСОБА_1 надсилались повістки у виді смс повідомлень.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини, враховуючи, що ОСОБА_1 , до суду повторно не з`явився, сповіщався про час і місце розгляду справи шляхом відправлення повідомлень на адресу вказану в протоколі, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суддя вважає за можливе розгляд справи здійснювати без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку, що в діях гр. України ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його дії кваліфіковані вірно.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Відповідно до п. 3 І Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої спільним Наказом 09.11.2015 № 1452/735 МІНІСТЕРСТВО ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ та МІНІСТЕРСТВО ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 4 вказаної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6, Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12. Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно матеріалів справи, а саме відеозапису від 14.01.2023, вбачається, що ОСОБА_1 , було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога. Разом із тим, від проходження огляду останній відмовився. Вказував на те, що 5 днів тому курив траву. При цьому інспекторами патрульної поліції останньому роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду

У ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість шкіри, надмірна жвавість мовлення та ходи.

Згідно матеріалів справи, а саме відеозапису від 15.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 , інспектором проведено процедуру огляду на предмет наявності у останнього ознак наркотичного сп`яніння. При цьому водій зазначає що «курив» п`ять днів тому.

У ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Однак на пропозицію інспектора поліції, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, як 14.01.2023 так і 15.01.2023 - пройти огляд у лікаря нарколога останній відмовився. Йому повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказане вище, а саме факт відмови ОСОБА_1 , від проходження огляду з метою встановлення факту сп`яніння як 14.01.2023 так і 15.01.2023, підтверджується дослідженими відео з бодікамери поліцейського DVD містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно роз`яснень, що міститься в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У рішенні по справі «О` Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 та ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №057005; постановою від 14.01.2023 БАВ №286531; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №058269; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6410892 від 15.01.20223 відносно ОСОБА_1 (згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП); довідки УПП в Закарпатської області ДПП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП; витягом із ІПНП; довідкою УПП в Закарпатській області ДПП про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування тз відповідними категоріями серії ВАН №569389 від 21.02.2013.

Таким чином є всі правові підстави для визнання вищенаведених доказів належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 та за ч.1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, дії останнього працівниками поліції, які складала вказані протоколи, кваліфіковані вірно.

Вчинення дій передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Окрім того, згідно наявних в матеріалах справи доказів у діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст. 126 КУпАП, відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

При цьому відповідно до ч.2 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №057006 від 14.01.2023 вбачається, що 14.01.2023 року о 02 год. 35 хв. в м. Ужгород, вул. Будителів,1, водій ОСОБА_1 , керував т.з. Пежо 206 д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування такими т.з., правопорушення вчинено повторно протягом року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №058268 від 15.01.2023 вбачається, що 15.01.2023 року о 01 год. 42 хв. в м. Ужгород, вул. Загорська, 77А керував тз не маючи права керування таким ТЗ. Вчинено повторно протягом року.

З наявної в матеріалах справи довідки УПП в Закарпатській області ДПП ОСОБА_1 , притягався до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, так на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування ТЗ терміном на 1 (однин) рік. При цьому у довідці вказано на те, що згідно відомостей «НАІС» ОСОБА_1 не склав теоретичну та практичну частину іспиту для виконання постанови суду у встановленому законом порядку, отже вважається таким, що не має права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 15 ЗУ «про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно наявних у матеріалах справи довідок ОСОБА_1 , отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідними категоріями серії НОМЕР_3 від 21.02.2013.

Згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021 року, ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу 17 000 грн. з позбавленням права керування тз на строк 1 рік.

Однак матеріали справи не містять відомостей щодо того, що ОСОБА_1 , склав кваліфікаційний іспит після позбавлення права керування тз. Натомість згідно довідки УПП в Закарпатській області ДПП згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №290909 від 16.02.2023 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 та ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №057006 від 14.01.2023; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №286531 від 14.01.2023; довідкою про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.; довідкою про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія направо керування т.з.; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №058268 від 15.01.2023; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6410892 від 14.01.2023.

Згідно ч.5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП ри вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Крім того, суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

За наведених вище обставин, на підставі ст. 36 КУпАП шляхом поглинення менш серйозного адміністративного стягнення більш серйозним, слід призначити адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 126 ч.5 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України та ст.. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка вчинила правопорушення за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130, ч.5 ст.126 та ч.1 ст. 130 КУпАП, що створює потенційну загрозу для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, суд вважає що його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним, яке є необхідним і достатнім, та згідно ст.. 23 КУпАП, відповідає меті адміністративного стягнення.

При накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , враховує викладене вище, обставини визначені ст. ст.33, 36 КУпАП, та вважаю що на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді штрафу двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки таке встановлено за більш серйозне правопорушення з числа вчинених вказаною особою, та за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Щодо незастосування відносно ОСОБА_1 передбаченого санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП, оплатного вилучення транспортного засобу, то слід зазначити, що:

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Окрім того, при накладенні адміністративного стягнення, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), що охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення тощо.

Зважаючи на характер вчиненого діяння, особу правопорушника, враховуючи всі обставини справи, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом без оплатного вилученням транспортного засобу.

Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 130, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП - справа 308/1209/23 (пров. 3/308/860/23),за ч.1 ст. 130 КУпАП - справа №308/1211/23 (пров. 3/308/862/23), за ч. 5 ст. 126 КУпАП - справа 308/1207/23 (пров. 3/308/858/23) та ч.1 ст. 130 КУпАП справа №308/1212/23 (пров. 3/308/863/23) та присвоїти об`єднаному провадженню єдиний унікальний номер справи справа 308/1207/23 (пров. 3/308/858/23)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за фактом події яке мало місце 14.01.2023;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, за фактом події яке мало місце 14.01.2023;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за фактом події яке мало місце 15.01.2023;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, за фактом події яке мало місце 15.01.2023.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у межах санкції передбаченої ч.5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош