Справа № 559/3274/22
Провадження № 3/559/24/2023
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2023 року м. Дубно
Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши в закритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 21.03.2013, РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_3 , УБД, притягувався до адміністративної відповідальності, роз`яснивши вимоги ст.268 КУпАП і ст.63 Конституції України,-
в с т а н о в и л а:
відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №084143 від 04.12.2022, в якому зазначено, що 04.12.2022 о 15:43 год. на а/д М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче 216 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager №0004» та проходження такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР за, що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєному не визнав, бо не відмовлявся від проходження освідчення. Його спинили поліцейські, бо був несправний правий задній габарит. Він спитав їх чи можна довіряти результатам «Драгера», бо хотів, щоб його освідчили в лікарні, оскільки в нього був випадок, що газоаналізатор показав результат освідчення 1,7 проміле, а результат аналізу в лікарні - 0,8 проміле. Проте, поліцейські не погодилися їхати в лікарню. В результаті підписав все, що хотіли поліцейські, щоб шидше відупстили і він міг потрапити в лікарню, бо вже мав поганий досвід в таких справах і хотів довести, що не керує транспортним засобомв стані алкогольного сп`яніння. Поїхав туди сам, але його без направлення не прийняли. Тоді попросив свого командира, щоб дав направлення на освідчення як військослужбовця. Медосвідчення показало, що він тверезий. У нього було тимчасове посвідчення водія строком до 31.12.2022, тому він думав, що має право керувати транспортним засобом до закінчення цього строку.
Захисник у судовому засіданні клопоче провадження в справі закрити за відсутністю складу адмінправопорушення. На відеофіксації видно, що його підзахисний не відмовлявся від медосвідчення в лікарні, а поліція впливає на його дружину, переконуючи, що якщо відмовиться пройти огляд, то нічого поганого не буде. Також поліція довго тримала ОСОБА_1 для оформлення документів, а з моменту як ОСОБА_1 вже не був змушений залишатись біля працівників поліції і до моменту огляду його в лікарні за направленням від військової частини минуло орієнтовно 40 хв., тобто людина зробила все можливе, щоб довести, що не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, хоч це був обов`язок поіцейський доставити на медичний огляд в медзаклад водія, який про це неодноразово просив.
Свідок ОСОБА_2 заступник командира роти в/ч НОМЕР_3 у суді пояснив, що ОСОБА_1 є його підлеглим. Характеризує його виключно позитивно, дуже відповідальний і дисциплінований, на службі ніколи не був п`яний. Пояснив, що в той день ОСОБА_1 подзвонив, сказав, що спинила поліція й не захотіли його везти на освідчення в лікарню. Він одразу зробив йому направлення на медосвідчення в лікарню м. Дубно, ав них дислокація в с. Верба, треба було негайно перевірити, бо це його відповідальність, щоб військовослужбовці були тверезі і якщо під час служби з`вляються в нетверезому стані, то треба складати протокол за ст. 172-20 КУпАП. ОСОБА_1 тоді був тверезий, без ознак алкогольного сп`яніння, він це оцінив по його зовнішньому вигляду й запаху алкоголю від нього не було чути. Зупинили ОСОБА_1 о 15:43 год. і про ситуацію ОСОБА_1 доповів телефоном, пройшов час доки його оформили поліцейські, потім він приїхав до нього по направлення і поїхали в м. Дубно, в лікарні простояли в черзі й освідчили о 18:30 год. Він був чистий, алкоголю не виявили.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази, роблю наступні висновки. Щоб притягнути людину до будь-якої адміністративної відповідальності, необхідна впевненість, що ґрунтується на аналізі досліджених доказів, що особа вчинила інкриміноване їй адміністративне правопорушення. Тобто, вина має бути доведена доказами. Натомість, в цій справі такої впевненості немає, тому що пояснення ОСОБА_1 та свідка захисту - засутпника командира, який за службовим обов`язком мусить вирішувати є чи немає ознак аклогольного сп`яніння в війсоковслужбовців і за наявності складає на осіб матеріали за ст. 172-20 КУпАП, тобто є фаховим саме у цій сфері, нічим не спростовано. Працівники поліції, які неоноразово викликалися в судові засідання, до суду не з`явилися. З відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від медичного освідчення в лікарні і бажав його пройти (а.с. 9). Також після складання на нього о 16:10 год. адмінматеріалів за ст.130 КУпАП він сам намагався довести, що тверезий. Зрештою, направлення на медичний огляд виписали в військовій частині, а не поліцейські, які повинні буди це зробити. Військовослужбовець ОСОБА_1 з с. Верба, де дислокується їх військова частина, поїхав до Дубенськогої міської лікарні, простоявши в черзі разом зі свідком, о 18:30 год пройшов медосвідчення, результат якого 0.00 проміле (а.с. 21). Також суд зауважує, що візуально ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , який зафіксовано на відеозаписі, а також у ОСОБА_1 , який неодноразово приймав участь в судових засіданнях під час розгляду цієї справи, - не встановлено: його поведінка відповідає обставноці, зміну забарвлення шкірних покровів не вявлено, крім того, свідок підтверджує, що запаху алкоголю в день події від ОСОБА_1 не було чути і все це узгоджується з медичним висновком, що підтвердив тверезість ОСОБА_1 .
Ст.251 КУпАП визначено, що є доказами в справі про адміністративне правопорушення, а згідно її другої частини обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи суд тлумачить на її користь, тобто на користь ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Всебічно, повно та об`єктивному дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи ст.62 Конституції України, вважаю, що вина ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена наданими в справі доказами.
Отже згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в цій справі підлягає закриттю в зв`язку відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п.1 ст.247, ч.1 ст.130, ст.283 - 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и л а :
закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: Жуковська О.Ю.