Дата документу Справа № 336/7250/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/7250/22 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження № 33/807/281/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Балкового Р.Л., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Балкового Р.Л. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу 40800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 років та з оплатним вилученням транспортного засобу, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя місцевого суду встановив, що 28.11.2022 о 23 год. 52 хв., ОСОБА_1 , яка притягувалася протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, перебуваючи біля будинку №3 по вул. Авраменка в м. Запоріжжя, керувала автомобілем ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушила вимоги п. 2.1 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Балковий Р.Л. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає постанову суду незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду судом першої інстанції та не з`ясування всіх обставини справи, невірного застосування норм матеріального права.

Апелянт вказує, що суд, на підтвердження обставин правопорушення, посилається на копію постанови серії ЕАР № 6224356 від 28.11.2022, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Між тим, у вказаній постанові не має підпису його підзахисної про ознайомлення з нею, відсутній запис поліцейського про відмову ОСОБА_1 від отримання копії постанови, що викликає сумніви, чи була присутня остання при складанні вказаної постанови.

Зазначає, що ОСОБА_1 було двічі за один день притягнуто за одне й те саме порушення, а тому в її діях відсутня повторність вчинення правопорушення протягом року у розумінні Закону.

Крім того, вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення часу його складання, що є грубим порушенням інструкції про складання адміністративних матеріалів та викликає сумніви у неупередженості поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Просить суд постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Балкового Р.Л. та Трачук А.М., які підтримали апеляційну скаргу, одночасно вказали на відсутність доказів керування ОСОБА_1 цим транспортним засобом, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вина ОСОБА_1 , за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених судом доведеними обставин, підтверджується постановою від 28.11.2022, довідкою, відеозаписом з місця скоєння правопорушення.

Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №393525 від 28.11.2022 ОСОБА_1 інкримінується те, що 28.11.2022 о 23 год. 52 хв., ОСОБА_1 , яка притягувалася протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, перебуваючи біля будинку №3 по вул. Авраменка в м. Запоріжжя, керувала автомобілем ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушила вимоги п. 2.1 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с 1).

Відповідно до довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, згідно бази даних ІПНП ОСОБА_1 посвідчення водія не отримувала (а.с.3).

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №6224356 від 28.11.2022 слідує, що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 3400 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що мало місце 28.11.2022 о 22.14 год. (а.с. 4).

Пунктом 2.1 а) Правил дорожнього руху передбачено, що водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

При розгляді матеріалів справи, судом першої інстанції були досліджені докази, оцінивши які, суд обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо упередженого ставлення працівників поліції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на користь такого доводу. Обставин протилежного не здобуто і під час апеляційного розгляду.

Навпаки, оглянутий відеоматеріал на предмет цього доводу наочно демонструє відповідність дій працівників патрульної поліції вимогам законодавства, зокрема і етичним нормам, прояви упередженості відсутні.

Щодо доводів апелянта стосовно відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, то вони також не заслуговують на увагу суду.

Так, твердження адвоката та ОСОБА_1 про відсутність відеозапису події спростовується матеріалами даної справи, де на аркуші справи № 8 наявний технічний носій з відеозаписом, який відображає обставини зупинки ОСОБА_1 28.11.2022 р.

Оглянувши при апеляційному розгляді відеозапис події, суд відмічає фіксування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , підтвердження водійкою відсутності у неї посвідчення водія та зазначення ОСОБА_1 про попереднє накладення на неї стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП з демонстрацією постанови.

Вирішуючи доводи ОСОБА_1 та її адвоката, з посиланням на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2023 року, щодо встановлення факту відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зауважую на наступному.

Дійсно, зміст постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2023 року засвідчує пов`язані із подіями даного провадження обставини, що були предметом розгляду у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо подій 28.11.2022 р.

Між тим, звертаючись до змісту даного судового рішення, слід відмітити відсутність висновку суду про те, що ОСОБА_1 не керувала автівкою.

Одночасно з цього приводу, суд апеляційної інстанції наголошує на наявності у матеріалах справи за ч. 2 ст. 126 КУпАП технічного носія, на якому чітко зафіксовані події, що мають відношення до обставин зупинки 28.11.2022 р. і які повністю спростовують такі доводи сторони захисту, оскільки є доведеними і беззаперечними факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом, підтвердження відсутності у неї водійського посвідчення та обізнаність останньої про притягнення її до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також водій підтвердила роз`яснення їй при накладенні попереднього стягнення неможливості подальшого керування транспортним засобом та порушення нею заборони і подальше керування автівкою.

Зафіксована на відео відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці зупинки та підтвердження вживання нею алкоголю до уваги не приймаються, оскільки не є предметом розгляду даного провадження.

Виправлення у протоколі про адміністративне правопорушення стосується часу складання протоколу, а саме хвилини, але не здатне вплинути на сприйняття судом обставин та не викривляє дійсних, фактичних обставин, що мали місце з приводу зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , її спілкування із працівниками патрульної поліції та встановлених ними обставин, які стали підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таке виправлення не є суттєвим, тобто таким що перешкодило, чи могло перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин суд вважає, що апелянтом не надано доказів, які спростовують обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не містять їх і матеріали справи.

Апеляційним переглядом справи не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для закриття провадження у справі через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Суд зауважує і на рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Між тим, апеляційна інстанція в частині накладення стягнення звертає увагу на наступному.

З аналізу санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП слідує, що оплатне вилучення транспортного засобу не є обов`язковим, а застосовується за внутрішнім переконанням суду. Однак, суд першої інстанції не навів належних мотивів вилучення даного транспортного засобу.

Одночасно суд зауважує, що згідно ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Крім того, відповідно до пункту 28постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Отже, додатковому стягненню у виді оплатного вилучення транспортного засобу підлягає авто приналежне правопорушнику.

Беручи до уваги, що матеріали справи містять відомості про приналежність транспортного засобу ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 іншій особі ОСОБА_2 , накладене на ОСОБА_1 додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення даного транспортного засобу підлягає виключенню, вважаючи накладене на останню стягнення без оплатного вилучення транспортного засобу.

За наведених вище обставин, оскаржувана постанова підлягає зміні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Балкового Р.Л. задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2022 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, змінити в частині накладеного стягнення, виключивши рішення про накладення стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В решті постанову Шевченківськогорайонного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник