Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/705/23
Провадження № 3/332/609/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2023 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Сінєльнік Р.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу серії ВАВ 053068 від 11.01.2023 року, 10.01.2023 року о 13-24 год. гр.. ОСОБА_1 , за адресою мешкання : АДРЕСА_1 не вжила заходів щодо належного виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до скоєння останнім правопорушення , а саме : здійснював вирубку зелених насаджень.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, своїх заперечень суду не надала, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою її місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади, тому справа розглядається при відсутності особи, у порядку ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків .

Згідно з положеннями ч. 1 ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.280КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 184 КУпАП визнається невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, зокрема ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На порушення вказаних вимог в данному протоколі не зазначені свідки та їх адреси . В матеріалах справи відсутні докази вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 правопорушень (постанова або вирок суду). Крім того, матеріали справи не містять документів , з яких вбачаються підстави для ініювання складення протоколу про адміністратитвне правопорушення.

Вказані обставини позбавляють суд можливості перевірити фактичні дані, які мають суттєве значення у цій справі.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Крім того, закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

З урахуванням принципу змагальності сторін та практики Європейського суду з прав людини самостійне встановлення судом обставин адміністративного правопорушення, які не були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення є порушенням права особи, яка притягається до відповідальності на справедливий суд, закріпленого ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Відтак,провадження усправі щодо ОСОБА_1 за ч.1ст.184 КУпАП підлягає закриттю напідставі п.1ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією вказаної статті КУпАП, оскільки посадовою особою державного органу, уповноваженого на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було надано належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.184, ч. 1 , 247 , 268, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження усправі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня винесення постанови.

Суддя Р.В. Сінєльнік