Справа № 742/3007/22 Головуючий у 1 інстанції Фетісова Н. В.
Провадження № 33/4823/140/23
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника адвоката Зарічної Л.А. (в режимі відеоконференції),

особи, що притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження (в режимі відеоконференції) справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Зарічної Л.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, інвалід ІІ групи,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Як встановив суд, 31 жовтня 2022 року, о 17 год. 20 хв., в м.Прилуки, Чернігівської області по вул. Вокзальна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник - адвокат Зарічна Л.А. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, просила постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, за відсутності в діях її підзахисного події та складу адмінправопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. На думку захисту, процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була порушена, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Закону. Також, захист посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія, відеозапис не є безперервним, не відображає усіх обставин даної події і не містить інформації про даний технічний засіб. Зазначає, що її підзахисному не було належним чином роз`яснено процесуальні права, що свідчить про порушення права на захист останнього. Акцентує увагу на тому, що мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю її підзахисного, після чого іншим учасником дорожнього руху ОСОБА_1 були нанесені тілесні ушкодження, тому, останній мав погане самопочуття, втрачав свідомість, та взагалі не пам`ятає щоб йому працівники поліції пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а він відповідно відмовлявся. Окрім цього, зазначає, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком лікаря медичної установи, який має місце у матеріалах даної справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника (в режимі відеоконференції), які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №065618 від 31.10.2022, ОСОБА_1 31 жовтня 2022 року, о 17 год. 20 хв., в м.Прилуки, Чернігівської області по вул. Вокзальна, керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. При цьому, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення, поставити свій підпис, а також отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису працівників поліції, відеозапис починається з пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, який вказував, що водій ОСОБА_1 допускав чисельні зіткнення з його транспортним засобом, після чого він був вимушений повністю зупинити свій транспортний засіб та припинити такі дії водія. В подальшому, при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили в останнього явні ознаки алкогольного сп`яніння, і йому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 навіть не зміг продути алкотестер «Драгер». Після чого, на пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився, при цьому зазначав, що вживав пиво.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейських у визначеному законом порядку.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Посилання апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Закону, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вищевказаним вимогам Закону і містить у собі всі необхідні дані.

Твердження апелянта про нероз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав, є непереконливими та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому міститься відмітка про те, що останньому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Також, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 настання наслідків у разі відмови від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що має місце на відеозаписі.

Посилання апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливим, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Доводи апелянта з приводу відсутності даних щодо технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація, є необґрунтованими, оскільки ст.256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації.

Що стосується посилань апелянта про те, що поліцейські не склали та не надали ОСОБА_1 направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, то апеляційний суд звертає увагу на наступне. Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, не передбачена необхідність поліцейськими складати направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції при його відмові від проходження такого.

За змістом ст. 266 КУпАП, окрім іншого, огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення та у присутності поліцейського.

Апеляційний суд не може взяти до уваги висновок лікаря медичної установи, за результатами якого у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння не виявлено, з тих підстав, що останній звернувся до медичного закладу вранці наступного дня 01 листопада 2022 року, і даний результат було отримано ним на підставі його самозвернення, без присутності поліцейських. Крім того, з моменту встановлення підстав для проходження огляду на стан сп`яніння пройшло більше двох годин.

Слід зазначити і те, що протокол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 було складено за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування в стані алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення, як того вимагає ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводам апелянта, про те, що ОСОБА_1 після отриманих тілесних ушкоджень, знаходився у незадовільному стані і не усвідомлював що саме відбувається, вже було надано судом першої інстанції відповідної належної оцінки, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останньої слід розцінювати, як намагання її підзахисним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується також і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Зарічної Л.А. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

- залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач