П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/887/23

Номер провадження 3/184/373/23

09 травня 2023 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Томаш В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Державної податкової служби України Головного Управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення громадянки:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого: фізичною особою-підприємцем, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 було отримано 08.05.2023 р. та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями того ж дня надійшов в провадження головуючого судді Орджонікідзевського міського суду Томаша В.І.

Згідно вказаного протоколу: ОСОБА_1 , фізична особа-підприємець, несвоєчасно подав до Покровської ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2022 при граничному строку надання 09.02.2023 р., фактично надано 08.03.2023 р., чим порушив п. 51.1 ст.51, пп.49.18.2 п.49.18 ст. 49 та абз. «б» пп.176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), пп.2.1 п.2 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. №4, (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2020 року № 733). За що відповідальність передбачена ч.1 ст. 163-4 КУпАП.

Дата вчинення порушення 08.03.2023 року.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, про місце та час розгляду протоколу повідомлявся належним чином, однак серед матеріалів справи міститься заява ОСОБА_1 , згідно якої він просить суд розглянути протокол без його участі.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 14874/04-36-24-18/ від 25.04.2023 року, складений відносно ОСОБА_1 , акт перевірки від 25.04.2023 року №14874/04-36-24-18/ , вважаю, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 163-4 КУпАП.

Відповідно до диспозиції стаття 163-4, особи, які винні у неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, підлягають відповідальності у виді накладення адміністративного стягнення.

Водночас, адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення у дусі точного і неухильного додержання Конституції України, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Таким чином, законодавець акцентує увагу на тому, що головна мета адміністративного стягнення - виховання порушника, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Принцип індивідуалізації відповідальності знаходить свій вираз, зокрема, і в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення та інше.

Згідно із ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Натомість, ст. 22 КУпАП надає можливість орану (посадовій особі), уповноваженій вирішувати справу, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2019 у справі «Садоха проти України» Суд повторює, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, "інтерес суспільства" та "умови, передбачені законом". Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, "справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Виходячи із вищевикладеного, при визначенні виду і розміру стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин, відсутність заподіяння майнової шкоди та те, що його діяння не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законодавством, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого ним правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, ч.1 ст. 163-4, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно ст. 22 даного Кодексу у зв`язку за малозначністю вчиненого ним правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш