ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/92/23 Справа № 693/261/22 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Коцюбинська Ю. Д. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника - адвоката Ковальова В.М. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ковальова В.М. на постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто судовий збір на користь держави сумі 496,20 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, 23.04.2022 о 22 год. 20 хв. по вул.Вишнева у с.Соколівка, водій керував автомобілем Mercedes-benz, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Ковальов В.М. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 13.12.2022, а провадження по справі закрити за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Одночасно, в апеляційній скарзі апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження та вказував, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки копію постанови захисником було отримано 22.12.2022.

По суті апеляційної скарги адвокат Ковальов В.М. вказав, що постанова суду першої інстанції є незаконною та належним чином не обґрунтованою, при цьому, суд визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належним чином не дослідив докази вини останнього.

Зазначив, що судом не прийнято до уваги той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не перебував за кермом, автомобілем керував його син ОСОБА_2 . При цьому суд не прийняв до уваги покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а матеріали справи не містять жодного доказу, який би доводив, що саме ОСОБА_1 був за кермом.

Також адвокат вказав, що з відеоматеріалу, який досліджувався судом першої інстанції в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП неможливо встановити факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем, а лише зафіксовано пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння та пояснення останнього, що він не керував транспортним засобом.

Крім того, скаржник вказав, що працівниками поліції було порушено вимоги ст.ст.266, 268 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. Зокрема, поліцейським не було роз`яснено права та обов`язки особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, що є порушенням його права на захист; працівниками поліції не складено акт огляду на стан сп`яніння у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію; не задокументовано та не доведено належним чином та допустимими доказами факту порушення водієм положень ПДР, які б давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.

Враховуючи викладене, апелянт вважає, що ОСОБА_1 не підпадає під диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП в частині керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, оскільки він не є особою, яка керувала 23.04.2022 о 22 год. 20 хв. по вул.Вишнева у с.Соколівка, автомобілем Mercedes-benz, номерний знак НОМЕР_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Ковальова В.М., які були присутні в судовому засіданні в режимі відеоконференції та підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, вважаю наступне.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції, згідно розписки, фактично була отримана адвокатом 22.12.2022 (а.с.35), вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст.252,280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №156778 від 23.04.2022 підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю порожнини рота, хитка хода, порушення мови.

Відповідно до п.2. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.2.5. ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 156778 від 23.04.2022 (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3);

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.4,5);

- даними відеозапису (а.с.6).

Крім цього, переглянувши у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції наявне у матеріалах справи відео з місця події, суддя апеляційного суду переконався, що суддя місцевого суду цілком обґрунтовано встановив, що ОСОБА_1 відмовився від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і в лікарні, вказавши, що не керував транспортним засобом.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції були дослідження письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що 23.04.2022 о 20.15 год. вони перебували на чергуванні у територіальній обороні. Отримавши телефонний дзвінок від сусідів ОСОБА_6 про погрози йому наглядно знайомими особами, прибули на місце події за адресою вул.Вишнева, 29, с.Соколівка, де побачили автомобіль Мерседес Віто, д.н.з. НОМЕР_1 , який здавав назад і намагався покинути місце події. Свідки вказали, що за кермом вказаного автомобіля був саме ОСОБА_1 . У суду не було обґрунтованих підстав ставити покази цих свідків під сумнів, оскільки зазначені особи не є зацікавленими у результаті розгляду справи.

Таким чином, письмові покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спростовують доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. При цьому, суд вірно відхилив покази ОСОБА_3 , оскільки з матеріалів справи не вбачається доказів його присутності на місці події, крім того, він є знайомим ОСОБА_1 , що вказує на його зацікавленість у розгляді справи.

Також під час розгляду апеляційної скарги було допитано свідка ОСОБА_2 , який повідомив про обставини перебування їх з батьком в с.Соколівка та те, що керував автомобілем саме він.

В свою чергу вважаю, що пояснення свідка ОСОБА_2 спростовуються іншими наявними у матеріалах справи доказами. Крім того, зазначений свідок ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , а тому, на думку апеляційного суду, його пояснення направленні на уникнення, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд доходить висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 , - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33,34,35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, суд апеляційної інстанції вбачає безпідставними, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості повідомити про не роз`яснення йому прав на місці зупинки транспортного засобу, однак не скориставшись своїм правом, не зазначив будь яких пояснень та заперечень в протоколі про адміністративне правопорушення, хоча фактично мав таку можливість. Не містять матеріали справи і будь-яких заперечень, скарг чи зауважень зі сторони ОСОБА_1 щодо оформлення протоколу, неправильності дій працівників поліції чи порушення ними прав обвинуваченого під час складання протоколу, на які вказує адвокат в апеляційній скарзі, зокрема загроза особі та моральний тиск.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката Ковальова В.М. щодо того, що постанова суду першої інстанції є незаконною, а обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені в оскаржуваній постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, то такі не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Доводи захисника про те, що керування автомобілем Mercedes-benz, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював ОСОБА_2 , розцінюються судом апеляційної інстанції, як спроба сторони захисту ввести суд в оману для уникнення відповідальності ОСОБА_1 , оскільки такі доводи спростовуються, як було раніше вказано поясненнями незалежних свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Тому суд вважає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату Ковальову В.М. строк на апеляційне оскарження постанови Жашківського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковальова В.М., залишити без задоволення, а постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2022 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба