Справа № 305/2421/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
17.03.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
в с т а н о в и в :
Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, інваліда І групи,
Вилучені предмети торгівлі, а саме: 2 (дві) пляшки горілки марки «PRESIDENT»; 24 (двадцять чотири) банки алкогольного пива «ZIBERT», ємністю 0,5 літри кожна; 6 (шість) пачок сигарет марки «JIN LING» без марок акцизного збору; 4 (чотири) пачки сигарет марки «Rotmans» без марок акцизного податку; 2 (дві) пляшки алкогольного напою «Полуниця» без марок акцизного податку, які знаходяться на відповідальному зберіганні у камері зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області конфісковано в дохід держави.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Згідно з постановою, 22.11.2022, о 08 год 20 хв, ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , здійснив продаж сигарет марки «JIN LING» за 45 грн гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , без марки акцизного збору, чим своїми діями порушив приписи п. 226.9, п. 228.9 ст. 228 ПК України, повторно протягом року, і чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП.
Крім того, 22.11.2022, о 08 год 20 хв, у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 за місцем проживання, у власному будинку повторно протягом року здійснював реалізацію тютюнових та алкогольних виробів без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання та без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підпадає під ліцензування, а саме продавав горілку марки «PRESIDENT» та пачку сигарет «JIN LING», чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 164 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність постанови, порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 із таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо), і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Так, з матеріалів справи убачається, що постанова суду ухвалена місцевим судом 16.02.2023, апеляційну скаргу ОСОБА_1 направив до суду 28.02.2023, що підтверджується штемпелем реєстрації вхідної кореспонденції, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 16.02.2023. Водночас апеляційним судом не встановлено поважних причин, через які ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу у передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 26.02.2023 включно, оскільки цей день припадає на вихідний, останнім днем на оскарження судового рішення є 27.02.2023, на такі власне і не вказує в апеляційній скарзі апелянт).
Так, зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї документів убачається, що ОСОБА_1 не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, помилково вважаючи, що перебіг строку розпочинається з моменту вручення копії постанови, а не з моменту її проголошення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що зміст ч. 2 ст. 294 КУпАП свідчить про те, що відлік строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення починається саме з моменту ухвалення судом рішення, а не з моменту отримання особою його копії чи ознайомлення із матеріалами справи.
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
При цьому, береться до уваги і те, що незнання положень законодавства в частині вирішення питань щодо пропуску строку на апеляційне оскарження не може бути визнано поважною причиною для поновлення пропущеного строку.
Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Вищенаведені норми та обставини, у своїй сукупності, свідчать про необхідність повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 , як особі, що її подала, оскільки останній пропустив строк на апеляційне оскарження і не клопоче про його поновлення.
Приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги береться до уваги те, що саме неухильне дотримання вимог КУпАП є гарантією права на справедливий судовий розгляд, гарантією права на доступ до суду; що суд, за відсутності клопотань не вправі поновлювати пропущений апелянтами строк на апеляційне оскарження, витребовувати будь-які докази, тощо; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення, у тому числі й без заявлення клопотання про поновлення строку, порушує принцип юридичної визначеності, який не дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах.
Разом із тим, вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, подану особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за передбачене ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 164 КУпАП адміністративне правопорушення повернути ОСОБА_1 , як особі, що її подала, разом із усіма доданими до неї матеріалами, а також надіслати їй копію постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН