Справа № 444/3953/23
Провадження № 3/444/2029/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., з участю особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Козакевича Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився, проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, не інвалід, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 від 14.06.2019 р. виданий органом 4628, УНЗР 793,

- за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу серії ААД № 653742, який 28.10.2023 року складеного поліцейською СРПП відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області сержантом поліції Шумило Тетяною Ігорівною, ОСОБА_1 ставиться до вини те, що він 28.10.2023 року о 01 год. 47 хв. в селі Любеля по вулиці Шевченка. 55 керував транспортним засобом «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку за допомогою алкотестера «Драгер» 6810, тест № 2499 від 28.10.2023 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненому не визнав та пояснив, що дійсно у вказаний час та місце керував транспортним засобом марки «Peugeot», побачив проблискові маячки автомобіля працівників поліції, відразу зупинив керований мною автомобіль. На вимогу працівника поліції пред`явив відповідні документи. На запитання поліцейських щодо вживання алкоголю відразу заперечив, водночас на запитання працівника поліції, чи пройду огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер», погодився, оскільки знав, що в стані сп`яніння не перебуває. Звертаю увагу, що працівники поліції не заявляли про існування будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, однак поставили вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу «Драгер». Зазначає, що не відповідає дійсності викладене у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ознак алкогольного сп`яніння, оскільки ні різкого запаху алкогоголю з порожнини рота, ні поведінки, що не відповідає обстановці, порушення координації не було і про такі ознаки працівник поліції навіть не зазначав йому. В подальшому працівник поліції надав в руки мундштук який він розкрив та працівник поліції помістив такий в технічний засіб «Драгер». Після цього вирішив зателефонувати до знайомого юриста, щоб отримати юридичну консультацію, оскільки вперше опинився в ситуації, коли необхідно було проходити огляд на стан сп`яніння. Після цього побачив як працівник поліції витягнув мундштук, який був в технічному засобі «Драгер», викинув такий з поясненнями, що такий вже тривалий час перебуває в приладі. Після цього помістив в «Драгер» інший мундштук, який особисто не розкривав, не бачив, чи був він в герметично закритому пакеті та почав заявляти подальші вимоги пройти огляд на стан сп`яніння. П родувши в технічний засіб «Драгер», результат був 1,61 проміле, на що працівник поліції заявив, що перебуваю в стані алкогольного сп`яніння. Водночас працівниками поліції не було уточнено в мене, чи згідний я з результатом проведеного огляду на стан сп`яніння, не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Зазначає, що не визнав того, що перебував в стані алкогольного сп`яніння. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів мені працівники поліції для ознайомлення не надавали, відповідно в такому в графі «з результатом згоден» підпис не ставив і не міг ставити. Про такий документ дізнався лише при ознайомленні з матеріалами справи в суді. Також вказує, що ньому працівники поліції направлення на огляд в медичний заклад не складали, з таким не ознайомлювали, незважаючи на те, що в матеріалах справи є таке направлення. Наголошує, що працівники поліції не роз`яснювали йому жодних прав, в тому числі і про право на правову допомогу, можливість проходження огляду в медичному закладі. Просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях адмінправопорушення.

Захисник Козакевич Р.В. просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування свої вимог покликається на наступне. Зазначає, що працівниками поліції не дотримано правил встановлених ст. 266 КУпАП та інструкції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і таке не спростовується матеріалами справи, а навпаки, наданим поліцією відео підтверджується. Зазначає, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Протокол складений з грубими порушеннями, матеріали справи містять суперечливі дані, а головне порушено процедуру огляду особи, на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника Козакевича Р.В., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу належить закрити з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування такої особи в стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, в обґрунтування своїх доводів про доведеність вини працівниками поліції суду надано протокол про адміністративне правопорушення, чек результату приладу "Драгер", акт огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення в медзаклад на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, рапорт та диск із записом з місця події.

Інших доказів суду не надано.

Так, аналізуючи надані суду докази слід зазначити наступне.

Згідно ч. 3-4 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного на місці зупинки, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Також п. 7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі- Інструкції) встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 9 розділу II Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже Кодексом України про адміністративні правопорушення та Інструкцією чітко встановлено порядок проведення огляду водії на стан алкогольного сп`яніння.

Аналіз норм свідчить про те, що лише у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу або у разі незгоди із результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 8 розділу 2 Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що направлення складалося за участі ОСОБА_1 , що він з таким ознайомлювався, йому роз`яснювалася можливість пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі після заперечення вживання алкоголю, незгодою з результатом проведеного огляду за допомогою технічного засобу «Драгер».

З матеріалів справи, зокрема із представлених відеозаписів, вбачається, що пропозиції від працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі після проходження огляду на місці не було, не вбачається роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Щодо направлення для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, то слід зазначити, що в даному документі відсутня будь-яка відмітка про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, відсутня будь-яка відмітка, в тому числі і підпис про ознайомлення із таким направленням.

Суд звертає увагу, що в направленні зазначено, що таке складено 28.10.2023 року о 02 год. 10 хв. Однак з квитанції приладу «Драгер» вбачається, що лише 28.10.2023 року о 02 год 16 хв. ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, що підтверджує те, що навіть, якщо направлення складалося б за участі ОСОБА_1 , він з таким був би ознайомлений, є порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки направлення в медичний заклад було складено ще до проведення огляду поліцейським на місці зупинки за допомогою технічного засобу.

Слід зазначити, що в порушення вимог ч. 4 ст. 256 КУпАП, ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП. З представлених відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено працівниками поліції права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також зміст ст. 63 Конституції України.

Також суд звертає увагу на той факт, що таких ознак сп`яніння які зазначено в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння із оглянутого відеозапису з місця події не вбачається, більше того, про такі не зазначають і самі працівники поліції вимагаючи у ОСОБА_1 пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо представленого в матеріалах справи про адміністративне правопорушення диску з відеофайлами, то слід зазначити, що в матеріалах справи не містяться відомості про технічний засіб, яким зафіксовано події, які містяться на даному відеозаписі: номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис.

Не зазначення таких даних не дає можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру щодо проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху. Ці обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання.

Долучені до матеріалів справи працівниками поліції відеофайли не відповідають положенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026.

Відповідно до зазначеної вище Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На відомчому рівні регулюють питання використання патрульними нагрудних відеореєстраторів наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» та наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних» .

Інструкцією, затвердженою Наказом № 100, передбачено: а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції); б) випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно:- при оформленні дорожньо-транспортної пригоди;- при перевірці документів;- при поверхневій перевірці;- при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї;- при наданні допомоги особам;- у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації (п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції). При цьому у вказаній інструкції зазначено, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно» (п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Тобто, як вбачається з наведеного, нагрудна камера (відеореєстратор) поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно цієї особи.

З долученого до матеріалів справи електронного носія (диску) вбачається наявність 2 (двох) фрагментів відеозапису, які до того ж не є безперервними та послідовними між собою.

Так, на компакт-диску, наданому працівниками поліції, містяться файли відеозапису, зі змісту яких вбачається, що відеозапис не відображає повний хід спілкування водія з поліцейськими, не відображає процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , складення акта огляду з використанням спеціальних технічних засобів, направлення для проходження огляду в медичний заклад, ознайомлення із квитанцією приладу «Драгер», ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу та іншими зазначеними документами, роз`яснення йому прав та обов`язків.

Навпаки із представлених відеозаписів вбачається, що відразу після продуття приладу «Драгер» працівник поліції зазначає ОСОБА_1 , що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після цього відеозапис переривається та інших відеофайлів на диску немає.

А тому спростувати пояснення ОСОБА_1 , що підпис в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння не його і ним не вчинявся, у суду можливості не має.

Таким чином, оглянувши долучений працівниками поліції до матеріалів справи СД диск із записами з місця події, суд прийшов до переконання, що пояснення ОСОБА_1 є повністю правдивими, оскільки такі не спростовні жодними іншими доказами,

А тому суд прийшов до переконання, що пояснення ОСОБА_1 про те, що він не підписував акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також чек від приладу Драгер, про те що він непогоджувався із показниками приладу "Драгер" є правдивими, оскільки такі підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з місця події.

Тому представлені суду докази не можуть бути підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130- КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів/доказу які би вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною, а факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим та враховуючи, що винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. ст. 287, 294 КУпАП.

Суддя Ясиновський Р. Б.