Провадження № 3/761/3957/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Кваша А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Шевченківського УП ГУНП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173-2 та ст. 173-2 КУпАП

ВСТАНОВИЛА

До провадження Шевченківського районного суду міста Києва надійшли матеріали справ про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, які постановою суду від 23.05.2023 об`єднані в одне провадження.

Відповідно до обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення від 22.04.2023 серії ВАВ № 494567 та серії ВАВ № 494568, ОСОБА_1 22.04.2023 за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 .

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, судом вжито вичерпних заходів, щодо забезпечення його явки.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повідомлялася про судове засідання, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення (що підтверджується підпислом особи у протоколі, свідомо не вжила заходів для явки до суду.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

До того ж Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

З урахуванням наведеного, враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів для розгляду справи за участю особи, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засіданні не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку.

Дослідивши матеріали справи слід вказати на таке.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, оцінка доказів у відповідності до положень ст. 252 КУпАП здійснюється відповідним органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відтак, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Так ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, в свою чергу, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визначає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктивна сторона вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відтак, виходячи з системного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний був при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зазначати конкретно в чому саме полягало економічне насильство, а також вказати яка саме шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю, що прямо слідує з диспозиції статті (погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

При цьому, матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності протягом року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, крім того, відповідно до досліджених суддею матеріалів, долучених до протоколу про адмінправопорушення, у вигляді рапорту працівника поліції, який прибув за викликом за адресою АДРЕСА_1 , де виявив ОСОБА_2 , яка повідомила про вчинення психологічного насильства ОСОБА_1 (такі ідентичні рапорти долучено до обох протоколів), окрім того у рапорті працівник поліції вказує, що ним було складно відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а не за ч. 2, на яку містить посилання у самому протоколі. Щодо посилання у обох протоколах на ч. 2 допущено явні виправлення, з ч. 1 на ч. 2. Також у протоколах дописано час вчинення правопорушення в одному міститься допис 19.00 год. в іншому 23.00 год. за таких обставин не можливо встановити чи мало місце вчинення домашнього насильства, таким чином, долучені до протоколу матеріали, не можуть бути прийнятими як належні та допустимі докази, при цьому ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 на судові виклики в судове засідання не з`явилися та не підтвердили і не спростували обставин, викладених в матеріалах справи щодо обставин, які мали місце 22.04.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку, законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції не вказано що внаслідок дій ОСОБА_1 була завдана шкода потерпілій, тобто вказана обставина відповідальною особою не встановлена.

Таким чином, оцінка наявних доказів у їх сукупності не дозволяє дійти беззаперечного висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, будучи приятгнутим до відповідальності протягом року за аналогічне адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідні положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Також при розгляді даної справи суд враховує висновки Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» у рішенні від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» у рішенні від --20.09.2016, в яких Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 9, 1732, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 252, 256, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИЛА

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Антоніна КВАША