ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2023 Справа №607/2936/23

Провадження № 3/607/1392/2023

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли із Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №548826 від 14 лютого 2023 року, 14 лютого 2023 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме ображала її нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Окрім цього, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №548315 від 15 лютого 2023 року громадянка ОСОБА_1 15 лютого 2023 року о 00 год. 50 хв. порушила заходи термінового заборонного припису від 14 лютого 2023 року винесеного строком на 5 діб щодо постраждалої особи ОСОБА_2 , а саме заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборону в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться три справи відносно ОСОБА_1 , які кваліфікуються за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вважаю, що відповідно ст. 36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №607/2936/23 (провадження 3/607/1392/2023).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася із невідомої суду на те причини, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розгляд справи у її відсутності.

Представник ОСОБА_1 адвокат Колцуняк Ю.В. в судовому засіданні вважає, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно якої настає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає наступне визначення домашнього насильства - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Домашнє насильство - це один з різновидів насильства. Воно відрізняється від інших проявів (на вулиці, під час військових дій, під час конфлікту, в колективах тощо) тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки - кровні, емоційні, шлюбні, інтимні, господарські та які пов`язані між собою. Таким чином, попередження та протидія домашньому насильству, а також надання допомоги постраждалим ускладняються саме тим, що це правопорушення стосується близьких людей.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

До матеріалів не долучено будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 дійсно вчиняла будь-які дії психологічного характеру, пов`язані з домашнім насильством.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, особою, яка складала протоколи серії ВАВ №548826 від 14 лютого 2023 року та серії ВАВ №548315 від 15 лютого 2023 року, в якості доказів долучено:

- електронний рапорт, відповідно до якого було здійснено повідомлення на лінію «102» ОСОБА_3 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 її донька ОСОБА_1 вчиняє сварку та погрожує фізичною розправою;

- електронний рапорт, відповідно до якого було здійснено повідомлення на лінію «102» ОСОБА_1 про те, що її матір ОСОБА_3 вчиняє бійку з нею;

- заяву та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 14 лютого 2023 року, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 15 лютого 2023 року, в яких описано обставини конфлікту між нею та її донькою ОСОБА_1 , які мали місце 14 лютого та 15 лютого 2023 року;

- письмові поясненням ОСОБА_1 від в яких вона заперечила вчинення домашнього насильства щодо матері;

- виписку із медичної карти амбулаторного хворого №43 від 15 лютого 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня.

- копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №254899 від 14 лютого 2023 року винесеного відносно постраждалої особи ОСОБА_2 терміном на 5 діб;

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно якої поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено низький рівень небезпеки та винесено терміновий заборонний припис.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

В матеріалах справи, окрім пояснень потерпілої ОСОБА_2 , відсутні будь-які інші докази вчинення ОСОБА_1 правопорушень за ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому їх недостатньо для висновку про винуватість ОСОБА_1 .

Окрім цього, потерпіла ОСОБА_2 подала до суду письмові заяви згідно яких, вона відмовляється від своїх пояснень відносно доньки ОСОБА_1 про порушення останньою термінового заборонного припису. Також, зазначила що в ситуації що склалася, вважає себе винною, оскільки сама своєю поведінкою спровокувала конфлікт із ОСОБА_1 та просить не притягувати її до відповідальності.

Таким чином, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення.

Згідно із п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в даному випадку відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу, з якого вбачалося б, що ОСОБА_1 вчиняла домашнє насильство щодо своєї матері та порушила терміновий заборонний припис щодо постраждалої, у зв`язку із чим провадження в даній справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 36, 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП №607/2936/23 (провадження 3/607/1392/2023) та №607/2937/23 (провадження 3/607/1393/2023) в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №607/2936/23 (провадження 3/607/1392/2023).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Є. Ломакін