Справа № 353/111/23
Провадження № 3/353/92/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Мотрук Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з середньо-технічною освітою, непрацюючого, громадянина України, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

02.01.2023 року, поліцейським СРПП відділення поліції №5 (м.Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Кітурою А.С. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , серії ВАБ № 754353 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якого, 02.01.2023 року близько 16 год 20 хв останній, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , та вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичним насильством, в наслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. На адресу суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 адвоката Головатюка І.М. про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та відсутності доказів, які підтверджували б факт вчинення правопорушення, а саме не встановлено самого складу адміністративного правопорушення, зокрема сукупності суб`єктивних та об`єктивних ознак та відсутність у матеріалах справи достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 дане клопотання підтримав, свою вину у вчиненому правопорушенні заперечив та пояснив, що 02.01.2023 року прийшов на роботу до своєї дружини під кінець робочого дня, однак двері були зачинені на ланцюжок. Відчинивши їх, він зайшов у приміщення і побачив пакет, у якому лежала її використана спідня білизна, а саме: труси, та почав з`ясовувати у дружини чому вона не відчиняє двері. Протягом спільного проживання з дружиною ніколи не висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, того дня у стані алкогольного сп`яніння не перебував, не погрожував фізичною розправою та зазначив, що остання протягом тривалого часу сама провокує конфліктні ситуації.

В судове засідання було викликано дружину ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Остання у судовому засіданні пояснила, що 02.01.2023 року її чоловік прийшов до неї на роботу у стані алкогольного сп`яніння та почувши від нього нецензурну лайку, з переляку зачинила двері, які ОСОБА_1 виламав та увійшов у приміщення. В той момент вона розмовляла по телефону з дочкою, і остання, почувши нецензурну лайку ОСОБА_1 , побоюючись за неї, викликала поліцію. Зазначила, що неодноразово, протягом тривалого часу, потерпає від психологічного насильства свого чоловіка, який її постійно принижує як людину, висловлюється в її сторону нецензурною лайкою, чинить на неї психологічний тиск. Такі його дії носять систематичний характер.

При вирішенні даної справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 8 Конституції України діє принцип верховенства права.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляд справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Володіна проти Росії» від 09.07.2019 року (заява № 41261/17) вказав, що обов`язок проводити ефективне розслідування всіх актів домашнього насильства є важливим елементом зобов`язань держави відповідно до статті 3 Конвенції. Для ефективності таке розслідування повинно бути оперативним та ретельним. Необхідна особлива ретельність при розгляді справ про домашнє насильство, і специфічний характер насильства в сім`ї повинен бути врахований під час судового розгляду.

Суд повторює, що заборона неналежного поводження згідно зі статтею 3 охоплює всі без винятку форми домашнього насильства, і кожен подібний акт породжує зобов`язання розслідувати. Навіть один удар може викликати почуття страху та туги у потерпілої та прагнути зламати її моральний та фізичний опір. Погрози - це форма психологічного насильства, і вразлива жертва може відчувати страх незалежно від об`єктивного характеру таких залякуючих поведінок. Комітет CEDAW зазначив, що, щоб бути визнаним таким, гендерно зумовлене насильство не потребує "прямої та негайної загрози життю чи здоров`ю жертви".

У справі "Левчук проти України" від 03.12.2020 року (заява №17496/19), у пункті 80, Європейський суд з прав людини вказав, зокрема, що якщо особа висуває небезпідставну скаргу щодо повторюваних актів домашнього насильства над нею чи інших видів знущання, якими б незначними не були окремі епізоди, національні органи влади зобов`язані оцінити ситуацію загалом, у тому числі й загрозу продовження аналогічних подій (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Ірина Смірнова проти України» (Irina Smirnova v. Ukraine), заява № 1870/05, пункти 71 і 89, від 13 жовтня 2016 року). Серед іншого, ця оцінка має належним чином враховувати особливу вразливість потерпілих, які часто емоційно, економічно чи іншим чином залежать від своїх нападників, а також психологічний ефект, який може мати загроза повторного знущання, залякування та насильства на повсякденне життя потерпілого (див., mutatis mutandis, згадані рішення у справах «Хайдуова проти Словаччини», пункт 46, та «Ірина Смірнова проти України» (Irina Smirnova v. Ukraine), там само). Якщо встановлено, що конкретна особа була постійним об`єктом знущань, і є вірогідність продовження жорстокого поводження, окрім реагування на конкретні інциденти, органи державної влади повинні вжити належні заходи загального характеру для протидії основній проблемі та запобіганню майбутньому жорстокому поводженню (див. рішення у справі «Джорджевіч проти Хорватії», заява № 41526/10, пункти 92 і 93 та 147-149, ЄСПЛ 2012, та згадане рішення у справі «Ірина Смірнова проти України» (Irina Smirnova v. Ukraine), там само).

Крім того, при вирішенні справи суд враховує і Стамбульську Конвенцію, повна назва - «Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами» від 11.05.2011 року, яку держава Україна ратифікувала 20.06.2022 року, метою якої є запобігання насильству, в тому числі домашньому, захист постраждалих осіб та притягнення до кримінальної відповідальності кривдників та її норми захищають не тільки жінок, а застосовуються до всіх жертв насильства (чоловіків і дітей будь-якої статі) в мирний час і в ситуаціях збройного конфлікту.

Вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 754353 від 02.01.2023 року; протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.01.2023 року, у якому зазначено, що 02.01.2023 року близько 16 год 20 хв ОСОБА_1 , перебував у п`яному вигляді за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичним насильством, в наслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю (а.с.4); письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 від 02.01.2023 року, у яких вона засвідчила факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що 02.01.2023 року близько 16 год 20 хв остання перебувала на роботі у поштовому відділенні зв"язку за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщення зайшов її чоловік і перебуваючи в п`яному вигляді почав висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичним насильством та одночасно пошкодив вхідні двері у приміщенні пошти (а.с.5).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не встановлено.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, вважаю, що його вина у вчиненому правопорушенні доведена повністю, а тому із врахуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, характеру вчиненого правопорушення, ступеня його вини та інших обставин, передбачених ст. 33 КУпАП, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та керуючись ст. 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяЛ. І. МОТРУК