ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/330/23 Номер провадження 33/814/1190/23Головуючий у 1-й інстанції Косик С.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Чемерис А.К.

захисника-адвоката Федорова Д.С.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Федорова Дмитра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Машівського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Машівського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді, 04.02.2023 року о 18:47 год., водій ОСОБА_2 по вул. Незалежності в смт. Машівка керував транспортним засобом ВАЗ 210994 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в Машівській ЦРЛ КНП у порядку передбаченому ст. 266 КУпАП, чим порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду захисник Федоров Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує на порушення допущені під час проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки відсутній відеозапис проведеного лікарем медичного обстеження ОСОБА_1 , зазначенні в акті відомості, який слугував підставою для складання висновку лікаря, є недостовірними.

Вважає, що лікар не проводив медичне обстеження в визначений законом спосіб, а лише обмежився проведенням експрес -тесту на наявність наркотичних речовин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення ААД №107330 від 04.02.2023 про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, огляд проводився у встановленому порядку в закладі охорони здоров`я;

висновком №1 КНП «Машівська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що ОСОБА_2 на час огляду 04.02.2023 року о 19:30 год. перебуває в стані наркотичного сп`яніння,

рапортом,

відеозаписом.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, за клопотанням адвоката, судом було витребувано з Машівської лікарні копію акту огляду ОСОБА_1 , копію з журналу реєстрації медичних оглядів осіб, сертифікат аналізу.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а ПДР України, згідно яких водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять вказівки на докази, які б доводили помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, з долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_2 був зупинений в зв`язку з непрацюючим заднім габаритним вогнем та лівим сигналом стоп на автомобілі.

Вказані підстави зупинки транпспротного засобу не заперечуються притягнутим.

Під час спілкування з водієм, з огляду на наявний запах наркотичних сполук з салону автомобіля, водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що останній погодився та проїхав до медичного закладу.

Згідно висновку №1 КНП «Машівська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - ОСОБА_2 на час огляду 04.02.2023 року о 19:30 год. перебував у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується проведеним експрес -тестом та медичним оглядом, що відображено в акті огляду.

При цьому лікарем було роз`яснено, що тест позитивний на маріхуану, амфетамін та метамфетамін, проведене трактування тесту (19:40 год.).

Зазначені медичні документи є належними доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги при встановленні фактичних обставин та які не були спростовані в ході апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з висновком медичного закладу та приєднаним до справи актом огляду, зважаючи, що внесені до нього дані є сфальсифікованими, оскільки такого огляду водія лікар не проводив.

При цьому, апелянт вказує на те, що сам процес проведення огляду на виявлення наркотичного стану у водія здійснено з порушенням вимог п. 15 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, з огляду на відсутність відеозапису проведення такого огляду, що є достатньою правовою підставою для висновку про його недостовірність.

Вказані доводи апеляційний суд вважає безпідставними зважаючи на наступне.

Так, ст. 266 КУпАП передбачено застосування поліцейським технічного засобу відеозапису під час огляду особи на стан сп`яніння, що і було дотримано працівниками поліції, а саме, на відео зафіксовано результат проведеного медичного огляду в лікарняному закладі на стан наркотичного сп`яніння, з отриманням позитивних результатів.

Разом з цим, чинними положеннями КУпАП не передбачено здійснення під відеофіксацію проведення медичного обстеження водія лікарем та процедури проведення клінічного тестування біологічних зразків в лабораторних умовах.

При цьому піддавати сумніву зазначені в акті огляду дані щодо медичного обстеження, які містять опис зовнішнього вигляду особи, його поведінку, мовну та рухову здатність, а також інші необхідні для встановлення стану сп`яніння ознаки, в апеляційного суду немає.

За вказаних обставин, у апеляційної інстанції відсутні підстави приймати до уваги твердження апелянта про те, що вказаний акт, який оформлений та підписаний уповноваженою особою, є сфальсифікованим та таким, що не відповідає дійсності.

Зазначене посилання захисника Федорова Д.С. на недостовірність викладених в акті даних, що свідчать про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, фактично є лише припущенням та жодними доказами не підтверджується.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 був згоден з результатом огляду та жодних заперечень не висловлював та поставив свій підпис у вищевказаному висновку.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зібрані працівниками поліції докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння відповідають критерію «поза розумним сумнівом», зібрані з дотриманням норм КУпАП та місять інформацію про фактичні обставини по справі.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі апеляційним судом не встановлено.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Федорова Дмитра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Машівського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна