ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/957/23 Справа № 205/337/23 Суддя у 1-й інстанції - Нощенко І. С. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Лупан О.Є. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу захисника Лупан О.Є. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 гривень.

Байбакова визнано винним в тому, що він 17 грудня 2022 року об 11 годині 20 хвилин по вул. Набережна Заводська 133А, в м.Дніпро, керував автомобілем «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер Alcotest 7510 № 0258», результат тесту склав 0,72%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Лупан О.Є. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від07 квітня 2023 року та постановити нове рішення, яким провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на такі обставини:

- під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 пояснив працівнику поліції, що він вживав спиртні напої напередодні ввечері, вживав лише пиво. Після того, як результат «Драгер Alcotest 7510» показав перевищення допустимої норми ОСОБА_1 зазначив, що він не погоджується з результатом та бажає проїхати до лікарні, однак працівники поліції йому відмовили та не виписали направлення до лікарні, тобто, в справі немає доказів підтвердження факту доставлення особи на огляд у заклад охорони здоров`я;

- перед проведенням огляду на місці на стан алкогольного сп`яніння поліцейські не повідомили ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та можливість на його вимогу оглянути сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. У матеріалах адміністративної справи відсутні документи, що підтверджують належний стан технічного засобу «Драгер Alcotest 7510», зокрема співробітниками поліції не було долучено його сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За таких обставин, на думку апелянта, неможливо зробити висновок, що огляд водія на стан сп`яніння було проведено сертифікованим приладом, який відповідно до закону пройшов необхідну повірку. Одним, з доказів того, що вказаний технічний засіб міг бути несправним, є те, що на роздруківці показників драгеру зазначено, що температура повітря складає +20 градусів, а відповідно до даних сайту Укргідрометцентру у Дніпрі, 17 грудня 2022 року температура повітря складала від +3 до +11, а ні +20, як надав технічний засіб;

- у матеріалах справи немає доказів наявності у поліцейських підстав для зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . В рапорті поліцейського вказано, що останній порушив правила дорожнього руху, однак за яких обставин, де і коли, зазначено не було.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як витікає з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

У відповідності до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 17.12.2022 року серії ААБ №060611, який оформлений уповноваженою особою згідно вимог КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі, згідно якого ОСОБА_1 пройшов в установленому законом порядку огляд на встановлення стану сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», результат якого складає 0,72%; рапортом співробітника поліції, згідно з яким під час патрулювання при зупинці транспортного засобу «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 та спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , було виявлено, ознаками алкогольного сп`яніння, зі згоди водія огляд на стан сп`яніння, в установленому законом порядку проводився, із застосуванням приладу «Драгер», результат якого складає 0,72%; відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів інспекторів Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, при перегляді якого не встановлено порушення поліцейськими порядку огляду ОСОБА_1 на встановлення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер». Крім того, запис не містить факту висловлювання ОСОБА_1 незгоди саме з показаннями приладу «Драгер», однак містить його пояснення щодо вживання алкогольних напоїв напередодні 17 грудня 2022 року.

До того ж, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, на що є посилання в поданій апеляційній скарзі. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Що стосується посилання апелянта на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, так як ОСОБА_1 не було забезпечено проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.3 ст. 266 КупАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як убачається з наданих матеріалів, ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер Alcotest 7510 № 0258», результат огляду склав 0,72 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, підписавши як протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого будь-яких заперечень щодо результату огляду не мав, так і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. До того ж, Крім того, відеозапис з бодікамер патрульних поліцейських дійсно не містить факту висловлювання ОСОБА_1 незгоди саме з показаннями приладу «Драгер», однак ним зафіксовані його пояснення стосовно вживання алкогольних напоїв напередодні 17 грудня 2022 року, про що було зазначено й судом першої інстанції в оскаржуваній постанові.

Доводи захисника щодо відсутності підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав не спростовують факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто порушення водієм п.2.9а ПДР, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не впливають на висновки суду щодо доведення вини водія транспортного засобу та мають наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону. Апеляційний суд в даному випадку не може не зауважити, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо визнання неналежними доказами результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестеру «Драгер 7510» через відсутність даних відносно чинних сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку та калібрування, а також з приводу того, що на чеку Драгера вказана температура 20 градусів Цельсію, що, на думку апелянта, не відповідає дійсній температурі в той день, 17.12.2022 року, оскільки відповідно до даних сайту Укргідрометцентру у Дніпрі, 17 грудня 2022 року температура повітря складала від +3 до +11, є неспроможними з наступних підстав.

Відповідно до Європейського стандарту EN 15964: 2011, який наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі від 30.12.2014 №1494 прийнято як національний стандарт із позначенням ДСТУ EN 15964: 2014 «Пристрої багаторазового використання для контролю видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань» (EN 15964: 2011, IDT), газоаналізатори для контролю вмісту алкоголю у повітрі Drager Alcotest® концерна Drager Safety AG & Co. KGaA (Германия)в Україні використовуються за правилами зазначеного стандарту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 № 1314-VII (зі змінами) термін періодична повірка засобів вимірювань використовується в такому сенсі - перевірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірники вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «градуювання» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest®7510, становить 1 рік.

Для використання приладів у професійній діяльності в підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я, службах охорони праці та безпеки підприємств необхідно своєчасне проведення операцій «Сервісне обслуговування», «Калібрування» та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців.

Відповідно до наданих матеріалів у чеку драгера із результатом тестування на алкоголь є посилання на останнє калібрування - 17.08.2022 року. Отже, на час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння - 17.12.2022 року - 1 рік ще не минув, тож у даному випадку огляд водія працівниками поліції проводився газоаналізатором, який відповідав вимогам чинного законодавства.

До того ж, матеріалами провадження підтверджується той факт, що з результатом огляду водій погодився, підписав чек з драгера, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та протокол про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення без жодних зауважень з приводу вищенаведених підстав, будь-яких заперечень щодо результату огляду не мав, в матеріалах провадження також відсутні й відомості про те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 пред`являв вимогу про надання сертифікату відповідності чи свідоцтва про повірку та калібрування вищезазначеного газоаналізатора.

Інші аргументи апеляційної скарги мають ознаки надмірного формалізму і не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, зводячись до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, а отже й не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення

Слід також зазначити, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, що цілком узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у строк, передбачений ст.38 КУпАП, підстав для закриття провадження у відповідності до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у апеляційного суду немає.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, тому оскаржувану постанову суду слід залишити без змін, а подану на неї апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Лупан О.Є. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Г.П. Слоквенко