ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 від 09.12.2019 року, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 173-2 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2023 року о 22 год гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173 -2 КУпАП.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, з рішенням суду згідний.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що її ОСОБА_1 , з яким вона проживає, 15 лютого 2023 року вчиняв відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, виражався відносно неї нецензурними словами, кричав, звинувачував у відносинах з іншими чоловіками - через ревнощі, що не відповідає дійсності, в присутності неповнолітніх дітей. На даний час не примирились, припинили спільне проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до амінвідповідальності за ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою, а судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації особою, яка притягується до адміністративної відповідальності права на захист, чим вона не скористалася, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №057667від 15 лютого 2023 року, згідно якого, 15 лютого 2023 року о 22 год гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Дії кваліфіковано за ч.1 ст.173 -2 КУпАП;

-рапортом інспектора СІП Відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 16 лютого 2023 року, згідно якого отримано повідомлення по телефону та зареєстровано ЄО за №528 від 15.02.2023р. як «Домашнє насильство», у відповідності до якого ОСОБА_2 повідомила про те, що її співмешканець ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно неї та дітей.

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.02.2023 року отриману о 22 год 50хв від ОСОБА_2 , 1985р. про вчинення ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства психологічного характеру, фізичне насильство не застосовувалось;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , 1963 р.н., від 15 лютого 2023 року, котрий зазначив що проживає разом зі співмешканкою та її неповнолітніми дітьми, 15 лютого 2023 року ОСОБА_2 вкотре спілкувалася по телефону з невідомим йому чоловіком, незважаючи на проведення з нею з цього приводу неодноразових бесід, за що на неї накричав, під час сварки були присутні діти.

Доказів, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Статтею 1 Закону України від 7 грудня 2017року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено поняття домашнього та психологічного насильства, а саме: «3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи». 17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно із ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:

1)подружжя;

2) колишнє подружжя;

3) наречені;

4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя);

5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти;

6) особи, які мають спільну дитину (дітей);

7) батьки (мати, батько) і дитина (діти);

8) дід (баба) та онук (онука);

9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка);

10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка);

11) рідні брати і сестри;

12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука);

13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими;

14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням;

15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд приходить до переконання про повну доведеність винуватості гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах її санкції.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке повинно бути накладено на ОСОБА_1 суд виходить із принципів досягнення мети виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільства, а також для запобігання вчиненню нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його майновий стан, а також враховуючи обставини, що пом`якшують та що обтяжують відповідальність - суд приходить до переконання, що гр. ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, у відповідності до ст. 40-1 КпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 536,80 грн згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.33,40-1,276-280,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 4 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, суд, -

П О С Т АН О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків