ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9198/22 Номер провадження 33/814/626/23Головуючий у 1-й інстанції Троцька А.І. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.3 ст. 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 22.08.2022 року, близько 13 години 00 хвилин в м. Полтаві по вул. Івана Мазепи, 55, він керував транспортним засобом «Toyota E/F/EF 9 HPA» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, чим порушив ст. 31-1 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення шляхом вдосконалення примусового стягнення стосовно заборгованості зі сплати аліментів», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2022 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що згідно із ч.3 ст.126 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає за керування транспортними засобами особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується у формі умислу. Тобто, відповідальна особа, яка склала протокол повинна довести та надати докази, що водій був обізнаний про встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Натомість, він стверджує, що відповідних доказів до справи не долучено, а тому його умисел на вчинення даного адміністративного правопорушення не доведено.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 22.08.2022 року, близько 13 години 00 хвилин в м. Полтаві по вул. Івана Мазепи, 55, він керував транспортним засобом «Toyota E/F/EF 9 HPA» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, чим порушив ст. 31-1 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення шляхом вдосконалення примусового стягнення стосовно заборгованості зі сплати аліментів», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 126 КУпАП.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №086118 від 22.08.2022 року; постановою державного виконавця від 22.02.2018 року ВП №50773459, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.3 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї ді чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Враховуючи наведені вище правові норми, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.3 ст.126 КУпАП, характеризується наявністю умислу.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Чечелівському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра перебуває ВП №50773459 з примусового виконання виконавчого листа №504/7482/15, виданого 16.02.2016 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання його неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття.

Разом із тим, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 мав умисел на вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, адже не надано підтвердження щодо повідомлення його про існування тимчасового обмеження в праві керування транспортним засобом.

Крім того, згідно з ч.10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Відповідно до довідки АТ «Полтавський турбомеханічний завод» від 02.11.2022 року №20, з 31.03.2021 року по ОСОБА_1 працює в АТ «Полтавський турбомеханічний завод» на посаді водія автотранспортних засобів бригади водіїв автотранспортних засобів.

Таким чином, твердження апелянта щодо того, що 22.08.2022 року він керував транспортним засобом будучи необізнаним про те, що стосовно нього було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, не спростовується наявними матеріалами справи, а тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП виключається.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2022 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин