Справа № 127/8463/23
Провадження № 33/801/439/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Вінниця

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли дві справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 з протоколами № 382996, № 544205 від 20.03.2023 року за ч. 1 ст. 130, ч 1 ст. 122-2 КУпАП.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, з метою недопущення порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, місцевим судом вирішено об`єднати дані справи та розглядати їх одночасно, присвоївши справі судовий номер 127/8463/23.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною першою статті 122-2, частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі сімнадцять тисяч гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок.

Відповідно до обставин встановленим судовим рішенням, 20.03.2023 о 22:55 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Peugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Г. Сагайдачного, 56 в м. Вінниця не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів та звукового сигналу. При цьому, ОСОБА_1 , по вул. Г. Сагайдачного, 56 в м. Вінниця керував вказаним автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, тобто невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Не погодившись з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає вказану постанову незаконною через невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення ним норм матеріального і процесуального права, тому просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що як ним зазначалось, і під час розмови з представниками поліції, так і безпосередньо під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення в суді, 20.03.2023, на момент зупинки автомобіля «Peugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , він не керував зазначеним транспортним засобом, а перебував на пасажирському місці справа від водія. Керував на той момент зазначеним автомобілем його знайомий, який після зупинки автомобіля працівниками поліції втік. В рапорті від 21.03.2023 інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону ЦПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Анастасії Липовецької зазначено, що велась безперервна відеофіксація, а в постанові суду першої інстанції зазначено, що в судовому засіданні було переглянуто відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано все, що відбулося на місці події, натомість судом не надано правильної оцінки зазначеному доказу, який начебто підтверджує факт керування ним автомобілем «Peugeot 307» в стані алкогольного сп`яніння. На зазначеному відео чітко видно, як його знайомий, який керував автомобілем, вийшовши з нього зник в невідомому напрямку, в свою чергу він залишився на місці і в подальшому вимушений був спілкуватися з представниками поліції, в яких виникли підозри, що саме він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. На думку апелянта, представниками поліції був порушений порядок огляду на стан сп`яніння, в зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини. Вважає, що в протоколі суть порушення сформульовано незрозуміло, адже не вказано, від якого саме огляду він відмовився (на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння) та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано йому. Формулювання: «у встановленому законом порядку» не розкриває суті порушення з огляду на положення ст. 266 КУпАП. Відповідно до цієї норми, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідні «свідки», які б могли підтвердити факт керування ним автомобілем відсутні, а в протоколі про адміністративне правопорушення жодні особи не зазначені. Він не заперечує той факт, що дійсно вживав алкогольні напої в той день, про що зазначав в судовому засіданні та під час розгляду цієї справи, проте жодним транспортним засобом не керував. Вказує, що відмовився від проходження освідування, оскільки не бачив в цьому необхідності, так як не був водієм та не керував автомобілем.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити. Суду пояснив, що за кермом автомобіля був його знайомий, який прийшов з дружиною до ОСОБА_1 попросив підвезти його по справах. Зазначив, що не знає його прізвища, а звати ОСОБА_2 , посвідчення водія його він не бачив. Оскільки ОСОБА_3 був у нетверезому стані, знайомий сів за кермо. На перехресті водій не дав перевагу машині поліції, чим порушив правила дорожнього руху, на що працівники поліції вимагали зупинити транспортний засіб. Знайомий не підкорився, звернув на бокову вулицю, зупинив машину і побіг від машини. Такі дії водія налякали ОСОБА_1 і він розгубився. Він взяв ключі, закрив машину і теж побіг, проте його наздогнав працівник поліції. ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що не був за кермом, однак вони не звертали на це увагу, погрожували йому побиттям у разі, якщо він буде заперечувати свою вину.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли дві справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 з протоколом серії ААД № 382996 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ДПР № 544205 від 20.03.2023 року за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, з метою не порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважав за необхідне об`єднати дані справи та розглядати їх одночасно, присвоївши справі судовий номер 127/8463/23.

Судом було встановлено, що 20.03.2023 року о 22:55 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Peugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Г. Сагайдачного, 56, в м. Вінниця не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів та звукового сигналу. При цьому, ОСОБА_1 по вул. Г. Сагайдачного, 56, в м. Вінниця керував вказаним автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Частиною першою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.

Водій транспортного засобу повинен не тільки погодитись на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а і своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вищевказаний відеозапис було зроблено з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів патрульної поліції, який приймав участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. З відеозапису, який був досліджений апеляційним судом під час розгляду справи, встановлено, що водій ОСОБА_1 тікав від працівників поліції. На запитання працівника поліції відповів, що спортсмен, просто біг. На запитання чому не зупинив автомобіль відповів, що не знає про який автомобіль йдеться. Після встановлення його особи почав заперечувати, що був за кермом автомобіля.

Як зазначалось вище диспозицією частини першої статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксовано дослідженим відеозаписом, складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Те, що водієм транспортного засобу марки «Peugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконанні вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, не заперечується поясненнями в судовому засіданні самого ОСОБА_1 .

Проте суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а після невиконання знайомим вимог поліцейського він налякався і розгубився, а тому почав тікати. Суд вважає такі доводи спробою уникнути відповідальності й вони спростовуються поведінкою ОСОБА_1 , що зафіксована на дослідженому в суді відеозапису. ОСОБА_1 спочатку вдавав, що не розуміє про який транспортний засіб йде мова, що він просто вечором бігає, а після звинуваченні у порушенні ПДР почав стверджувати, що не був за кермом автомобіля. При цьому не зміг вказати працівникам поліції і суду на особу, що керувала його транспортним засобом. Не встановлено з відеозапису факту його залякування з боку працівників поліції.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.93 N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122-2, частиною першою статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122-2, частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко