ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від серії ВАВ 761030 від 05.03.2023 року, ОСОБА_1 05.03.2023 року близько 21 години 20 хвилин за адресою: м.Одеса, вул. Тініста, 9/12, у парадній біля ліфту наніс ОСОБА_2 тілесні ушкодження, в результаті конфлікту, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та зазначив, що наміру порушувати громадський порядок у нього не було. Навпаки він зробив зауваження чоловіку, який зайшов до ліфту із запаленою цигаркою. Після такого зауваження між ними виникла словесна перепалка та штовханина, при чому опонент почав першим цю бійку, а потім викликав поліцію.

Суд, заслухавши притягуваного, дослідив матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами статті 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить у собі відомості про те, що останній 05.03.2023 року близько 21 години 20 хвилин за адресою: м. Одеса, вул. Тініста, 9/12, у парадній біля ліфту наніс ОСОБА_2 тілесні ушкодження, в результаті конфлікту, однак не містить відомостей про негативні наслідки, які настали в наслідок таких дій у виді порушення громадського порядку та спокою громадян, що було б підставою для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що у фабулі вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначена суть адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП.

Крім того, з досліджених письмових доказів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень самого притягуваного, судом встановлено, що між учасниками сварки у ліфті виник конфлікт, словесна перепалка та штовханина через те, що ОСОБА_1 зробив зауваження ОСОБА_2 , що також виключає кваліфікацію дій притягуваного як порушення громадського порядку.

Більш того, повертаючись до суб`єктивної сторони правопорушення, яке ставиться у вину притягуваному, вона, як зазначалось вище полягає у прямому або не прямому умислі, направленому на порушення громадського порядку з мотивів задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Суд повторює, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначена суть адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, адже в ньому не викладено в яких саме діях полягав мотив останнього порушити громадський порядок метою чого було задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У той же час процесуальне законодавство ґрунтується на доказах, які мають бути належними та допустимими, тобто мають містити інформацію щодо предмета доказування.

У цій справі в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито вказаної диспозиції ст.173 КУпАП і не вказано, чи порушено громадський порядок, як порушено спокій громадян і яких саме.

В такій ситуації за відсутності обов`язкових ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, протокол про адміністративне правопорушення, та інші зібрані у справі докази, не можуть бути визнані належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Таким чином, обставини викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність в діях притягуваного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 дрібного хуліганства, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях притягуваного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст.173 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/4815/23

Номер провадження №3/522/4134/23

Головуючий суддя Русєва А.С.