ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2915/23
провадження № 3/753/1882/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Комаревцева Л.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

за ч. 3 ст. 154 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2023 року інспектором взводу 2, роти 1, полку 2 (з ОЛБ) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Брусило Артемом Олексійовичем було складено протокол серії ГП №123066З про те, що ОСОБА_1 19.02.2023 о 12 год. 20 хв. по вул. Садова 60А в м. Києві здійснила вигул собак породи американський пітбультер`єр без намордників, без повідків, що призвело до загибелі собаки йоркширського тер`єру внаслідок нападу на неї американських пітбультер`єрів. Володілець собаки йоркширського тер`єру, ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 здійснила порушення правил утримання тварин. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що її собаки дійсно самовільно залишили територію будинку. Свідком події, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не була. Відтак відсутні докази що її собаки вбили йокширського тер`єра. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що вбита собака належить потерпілій особі. Одній з собак ОСОБА_1 нанесені тяжкі тілесні ушкодження.

Адвокат ОСОБА_1 - Проскурня Т.В. надала до суду клопотання про повернення справи до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, посилаючись на відсутність повноважень у суду на розгляд справи щодо притягнення до відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП. Крім того, сторона захисту подала клопотання про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вказала, що собаки ОСОБА_1 добре навчені і не проявляють агресії, що підтверджується наданими суду доказами. Дійсно, собаки ОСОБА_1 вибігли з домоволодіння, під час пошуку одна з собак знайдена побитою, інша переляканою в кущах.З цього приводу ОСОБА_1 подано заяву про кримінльне правопорушення до правоохоронних органів. Матеріали справи містять фото трупу тварини, яку не можливо ідентифікувати. Власника померлої тварини не встановлено. Покази свідків події суперечливі, зібрані докази не доводять вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушення. Відтак на думку сторони захисту з матеріалів адміністративної справи неможливо достовірно встановити обставини загибелі виявленого трупу собаки та причентість цього собаки до громадянки ОСОБА_2 . Поряд із цим, захисник вказує, що ОСОБА_1 порушила вимоги ч. 1 ст. 154 КУпАП, однак у суду відсутні повноваження перекваліфіковувати дії особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Відтак, зважаючи на письмові пояснення та пояснення надані суду захисник просить закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про участь у розгляді справи не надійшло.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Суд вивчивши клопотання сторони захисту про повернення справи до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, посилаючись на відсутність повноважень у суду на розгляд справи щодо притягнення до відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП вважає важливими обставини викладені в ньому, поряд цим не може їх врахувати з огляду на наступне.

Положеннями ст. 221 КУпАП передбачено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - четвертою та сьомою статті 41, статтями 41-1 - 41-3, 42-1, 42-2, частинами третьою та четвертою статті 42-4, частиною першою статті 44, статтею 44-1, частиною першою статті 44-3, статтями 46-1, 46-2, 51, 51-2, 51-4, частинами другою, четвертою та п`ятою статті 85, статтями 85-1, 88 - 88-2, 89, 90, 91, 91-5, 91-6, 92-1, 96-2, 98, 101-103, 103-3, частиною першою статті 106-1, статтями 106-2, 107-1, частиною другою статті 112, частинами четвертою, сьомою і дев`ятою статті 121, частиною третьою статті 121-3, частиною п`ятою статті 122, частиною першою статті 122-2, статтями 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частинами третьою і п`ятою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтею 127-1, статтею 130, частинами другою і третьою статті 133, статтями 135-1, 139, частиною четвертою статті 140, статтями 146, 149-1, частиною другою статті 154, статтею 155-1, частинами першою, третьою і четвертою статті 156, статтями 156-4, 160, 161-1, 162, 162-1, 162-3, 163-1 - 163-4, частиною другою статті 163-7, статтями 163-12, частинами другою і третьою статті 163-17, статтями 164, 164-3, 164-5-164-8, 164-10, 164-12, 164-13, частини третя - шоста статті 164-14, статті 164-15-164-19, 166-1 - 166-4, частинами першою, другою, дев`ятою та десятою статті 166-6, 166-8 - 166-12, 166-14 - 166-18, 166-21, 166-23, 166-24, 166-25, 166-27, 171-2, 172-4 - 172-20, 173 - 173-2, 173-4, 173-5, 174, 177-2, частиною третьою статті 178, статтею 180-1, частинами першою, другою і третьою статті 181, частиною другою статті 182, статтями 183-1 - 185-11, 185-13, 185-14, 186-1, 186-5 - 186-8, 187, 188, 188-1, 188-13 (крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з невиконанням законних вимог державного виконавця), 188-14, 188-16, 188-17, 188-19, 188-22, 188-25, 188-27, 188-28, 188-31, 188-32, 188-33, 188-34, 188-35, 188-38, 188-39, 188-40, 188-41, 188-45, 188-46, 188-47, 188-48, 188-49, 188-50, 188-51, 188-54, 188-55, 188-57, частиною першою статті 189-1, статтями 189-3, 190, 191, 193, 195-1 - 195-6, статтями 204-1, 204-3, 206-1, 212-2 - 212-24 цього Кодексу, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Відтак дійсно, суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що ч. 3 ст. 154 КУпАП у зазначеному переліку відсутня.

Зважаючи на національне законодавство у сукупності з практикою ЄСПЛ і Комітету ООН з прав людини підтверджено, що адміністративні правопорушення, які передбачені національним законодавством України, підпадають під автономне поняття «кримінальне обвинувачення» для цілей статті 6 Конвенції та мають «кримінальний характер» в розумінні статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, і тому на них розповсюджуються гарантії права на справедливий суд і механізм захисту прав людини органами ООН.

Аналізуючи підвідомчість справ про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про те, що законодавець не відніс підвідомчість справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП до повноважень компетентних органів.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у Постанові "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 01.11.96 N 9, відмова у судочинстві на підставі неясностей, неузгодженості або відсутності відповідного законодавства не допускається.

Відтак, зважаючи на те, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, за ч.2 ст. 154КУпАП віднесено до підвідомчості суду, враховуючи склад адміністративного правопорушення та відсутності у КУпАП повноважень компетентного органу на розгляд справи за ч. 3 ст. 154 КУпАП, суд приходить до висновку про застосування аналогії закону, як гарантії права на справедливий розгляд, відтак справа підлягає розгляду місцевим судом з метою забезпечення принципу доступу до правосуддя.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом». Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Згідно ст.154 КУпАП, утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях) - тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Разом з тим, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності вважаю, що версія адвоката Проскурня Т.В., ОСОБА_1 щодо відсутності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП є неспроможною виходячи з наступного.

Вбачається, що ОСОБА_1 19.02.2023 о 12 год. 20 хв. по вул. Садова 60А в м. Києві здійснила вигул собак породи американський пітбультер`єр без намордників, без повідків, що призвело до загибелі собаки йоркширського тер`єру внаслідок нападу на неї американських пітбультер`єрів. Володілець собаки йоркширського тер`єру, ОСОБА_2 .

Зазначені обставини зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, долучених до справи фотографій, протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення на іншу подію, поясненнями ОСОБА_1 , протоколом огляду місця події, поясненнями ОСОБА_3 , рапортом.

При цьому у наданих суду поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що свідком події не була, труп роздертої собаки не бачила. У поясненнях наданих при оформнення матеріалів адміністративної справи вказує, що їй зателефонував знайомий та повідомив що дві собаки роздерли йокширського терєра. Після прибуття на місце події її собака був побитий.

Наявнівність трупу собаки йокширського терєру зафіксована протоколом огляду місця події, долученими фото, поясненнями потерпілої та свідка події.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 вказала, що під час прогулянки з йокширським терєром, який в їх сім`ї проживає близько десяти років на нього напала собака бійцівської породи, якій потерпіла особа намагалась розтиснути щелепу та звільнити свого собаку. В той час інша собака бійцівської породи почала кидатися на потерпілу, хапала за рукав куртки. Вибігли сусіди, які намагались врятувати йокширського терєра. Вказані обставини в письмових поясненнях підтвердив ОСОБА_4 .

Викладені у запереченнях обставини, суд розцінює як факт можливості ухилення від адміністративної відповідальності та надання версії події з метою ускладнення встановлення фактичних обставин справи. Інші доводи викладені у запереченні не спростовують вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні, яка доведена, на думку суду, поза розумним сумнівом, відтак не потребують детального обгрунтування.

Наявність в діях ОСОБА_1 вини та складу адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.3 ст.154 КУпАП, тобто за порушення правил тримання собак і котів, крім визнання вини самою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 доведено матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 здійснила адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення в межах, установлених у санкції ч. 3 ст. 154 КУпАП, а саме у виді штрафу конфіскацією тварин.

За змістом ст. 40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ч.1 ст.130, 283, 284, 285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КпАП України та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить, що становить 1700 гривень (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок з конфіскацією тварин, двох американських пітбультер`єрів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ Л.В. КОМАРЕВЦЕВА