ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 671/443/23

Провадження № 33/4820/226/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., з участю секретаря судового засідання Савчук Н.С., захисника ОСОБА_1 адвоката Івахненка Юрія Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу адвоката Івахненка Юрія Олександровича на постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

За постановою судді, 22 лютого 2023 року о 14 год. 40 хв. ОСОБА_1 на а/д між с. Купіль та Кущівка керував транспортним засобом ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився зі згоди водія на місці зупинки автомобіля за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 6810», Aram 2266, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

Не погоджуючись з постановою судді адвокат Івахненко Ю.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що матеріали справи ґрунтуються виключно на фальсифікованих працівниками поліції доказах, здобутих з грубим порушенням закону, які залишилися поза увагою судді. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши захисника - адвоката Івахненка Ю.О. на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, в тому числі дослідивши дані відео фіксації обставин події, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, із змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який ОСОБА_1 скріпив власноручним підписом не висуваючи жодних скарг та заперечень вбачається, що особа притягнута до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу виявляла ознаками сп`яніння у вигляді : почервоніння обличчя, стійкий запах алкоголю з порожнини рота, результат огляду на стан сп`яніння є позитивний (а.с.3).

Даними роздруківки тесту стверджується, що результат на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , проведеного 22.02.2023 року за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» - позитивний і складає 1,57 %о (а.с.2).

Обставини керування транспортним засобом та проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки повністю стверджується жодним чином не спростованих даними відеозапису подій, з яких вбачається, що водій пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, результат якого показав 1,57%о, при цьому особа притягнута до адміністративної відповідальності не заперечував та визнавав обставини вживання алкогольних напоїв та подальше керування транспортним засобом.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1 , заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

При цьому, в матеріалах справи не встановлено доказів, щоб ОСОБА_1 чи його захисник зверталися із заявами та скаргами до прокурора, який здійснює нагляд за органами поліції чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи про те, що порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки справу розглянуто за його відсутності, судова повістка з повідомленням про розгляд справи йому не надсилалась, апеляційний суд до уваги не приймає.

Із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 121371 від 22 лютого 2023 року вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про день, час і місце розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього,що він ствердив власноручним підписом. Більше того, як стверджується даними відеозапису подій, які стороною захисту не спростовані, працівник поліції неодноразово повідомив ОСОБА_1 про ці обставини і під час оформлення справи про адміністративне правопорушення.

Однак, ОСОБА_1 , будучи належним чином, у встановленому законом порядку повідомлений про день, час та місце судового розгляду, у судове засідання 02 березня 2023 року з невідомих причин не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення слухання справи не надав. Тому суддя, за відсутності клопотань, та на виконання вимог ст. 277 КУпАП, обґрунтовано здійснив розгляд справи у відсутність останнього.

Разом з тим, в процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 повністю забезпечені та відновлені права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право користуватися допомогою захисника, подавати докази, тощо.

Твердження сторони захисту про недопустимість відеозапису події, оскільки такий проведений з порушенням принципу безперервності підлягають відхиленню, оскільки як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на ньому зафіксовані відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

Із відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_1 , працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, результат якого 1,57%о.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації.

Отже, відеозапис події є належним та допустимим доказом. А тому, суддя місцевого суду обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 є незаконним, оскільки працівники поліції не залучили двох свідків під час його проведення, не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів провадження, під час проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, поліцейськими застосовувались технічні засоби відеозапису, диск із відеозаписом події наявний в матеріалах справи. За таких обставин, у поліцейських не було підстав для залучення свідків під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Відеофіксація подій, як доказ вини ОСОБА_1 , був правильно оцінений суддею, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, в сукупності з іншими доказами у справі, та не спростовує винуватості останнього у вчиненому.

Що стосується недотримання працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, то слід зазначити наступне.

Згідно з п. п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із даних відеозапису подій, який наявний в матеріалах справи, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», на що останній погодився та продув вказаний технічний прилад, результат тесту становив 1,57 %о. Щодо такого результату ОСОБА_1 не заперечував, навпаки, підтвердив вживання алкогольних напоїв. Вимогу про проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не висував.

За таких обставин, у працівників поліції не було підстав для направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння.

В силу зазначеного, будь яких порушень органами поліції, під час процедури проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 допущено не було, отже такий огляд є законним.

З аналогічних підстав, жодним чином, не спростовує обставин перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та не звільняє його від встановленої законом відповідальності твердження сторони захисту стосовно ненадання сертифікату відповідності приладу, за допомогою якого проходив огляд, оскільки ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань щодо надання документів на спеціальний технічний засіб «Драгер» під час його огляду на стан сп`яніння. За відсутності такої вимоги у працівників поліції не було підстав для їх надання останньому.

Твердження сторони захисту про відсутність відомостей щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, суд до уваги не приймає, оскільки такі не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він працює водієм в місцевих службах таксі та через додатки Uber, Bolt, та така діяльність є єдиним джерелом його доходу, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, жодним чином, не зменшують ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, та не можуть бути підставою для звільнення особи від накладення стягнення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи.

За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Івахненка Юрія Олександровича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Сергій БОЛОТІН