ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 680/50/23

Провадження № 33/4820/205/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , який працює водієм,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

За постановою суду, 22 січня 2023 року о 10 годині 50 хвилини по вул. Подільській, 34 в смт. Нова Ушиця ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ 311СDІ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Драгер Алкотест» водій відмовився.

Непогоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанову вважає незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Суд порушив його право на захист, оскільки справу розглянув без його участі, не врахував, що він хворів. Про розгляд справи 21 лютого 2023 року суд його належним чином, шляхом надіслання повістки, не повідомив.

Вимога про проходження огляду на стан сп`яніння є незаконною, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, а тому підстав для зупинки його автомобіля не було.

Під час складання адміністративних матеріалів працівники поліції порушили вимоги п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядку), оскільки не залучили двох свідків, їх підписи у протоколі відсутні.

Направлення до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння працівники поліції також не складали, що свідчить про те, що він на такий огляд не направлявся, а тому від нього не відмовлявся.

За таких обставин, вважає, що його огляд на стан сп`яніння проведений з порушеннями, а тому він є недійсним.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 165753 від 22.01.2023 року відсутні підписи свідків, отже він, на його думку, також складений з порушеннями і не може бути покладений в основу доведеності його вини.

Крім того, обвинувачення, викладене у протоколі, є неконкретним, а саме: не вказано, що він відмовився від проведення огляду і в закладі охорони здоров`я, а тому порушено його право на захист.

Відеозапис, наявний в матеріалах справи, не є безперервним, що суперечить вимогам наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, отже, такий є недопустимим доказом.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується даними довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», до апеляційного суду не з`явився, будь яких заяв та клопотань про її відкладення не надіслав, а тому, з урахуванням вимог ст. 268 КУпАП, перешкоди для розгляду справи за відсутності правопорушника відсутні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду даної справи місцевий суд дотримався вказаних вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Хоча ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, його винуватість підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених місцевим судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 165753 від 22 січня 2023 року, якими підтверджується, що 22 січня 2023 року о 10 годині 50 хвилини по вул. Подільській, 34 в смт. Нова Ушиця ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ 311СDІ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Драгер Алкотест» відмовився (а.с. 1);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, якими підтверджується, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода. Останній від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Такий акт підписаний правопорушником особисто (а.с. 2).

Наведені докази узгоджуються із даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який наявний у матеріалах справи.

Такими підтверджується, що працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . В ході розмови у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Однак, ОСОБА_1 від такого огляду відмовився, а подальшому відмовився і від проведення даного огляду і в медичному закладі. Окрім того, на запитання поліцейського ОСОБА_1 підтвердив, що напередодні вживав алкогольні напої. Даними цього ж відеозапису підтверджується і наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зокрема, почервоніння обличчя (файл 000…_0001) (а.с. 8).

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про достатність доказів для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження ОСОБА_1 про те, що суд порушив його право на захист, оскільки не повідомив його про час та місце розгляду, розглянув таку за його відсутності, на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.

Так, відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскаржене рішення постановлене місцевим судом 21 лютого 2023 року.

Про час та місце розгляду справи вказаного дня ОСОБА_1 був повідомлений завчасно, що підтверджується даними довідки про доставку смс-повідомлення, з яких вбачається, що таке він отримав 16.02.2023 року (а.с. 16).

Правопорушник надав згоду на отримання повідомлень саме таким шляхом, що підтверджується даними його заявки на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення, яка підписана ним особисто (а.с. 3).

Отже, ОСОБА_1 був своєчасно повідомлений про розгляд справи, однак, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи вказаного дня не подав, тому суд обґрунтовано здійснив судовий розгляд за його відсутності.

Що стосується твердження ОСОБА_1 про те, що 21 лютого 2023 року він перебував на лікуванні, у зв`язку з чим був позбавлений можливості прибути у судове засідання, то таке є безпідставним, оскільки доказів, які б підтверджували вказане, матеріали справи не містять.

За таких обставин, право ОСОБА_1 на захист порушено не було.

Доводи апелянта про те, що під складання адміністративних матеріалів працівники поліції порушили вимоги п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядку), оскільки не залучили двох свідків, на увагу суд не заслуговують, враховуючи наступне.

Так, відповідно до вимог п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (Пункт 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 57 ( 57-2023-п ) від 20.01.2023 року, тобто в редакції чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення).

Отже, лише у разі неможливості застосування технічних засобів під час відмови водія від проведення огляду в медичному закладі поліцейські зобов`язані залучити двох свідків для складання протоколу.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння поліцейськими застосовувались технічні засоби відеозапису, диск із відеозаписом події наявний в матеріалах справи.

З даних такого вбачається, ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлявся. Натомість, одразу на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» і в медичному закладі. Про це на місці зупинки було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 8).

Отже, підстав для залучення свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не було.

Посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на медичний огляд на увагу суду не заслуговує, оскільки форма направлення на огляд водія в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, заповнюється лише у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я. Однак, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з даних відеозапису події, ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, в тому числі і в медичному закладі. А тому, підстав для складання направлення до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння у поліцейських не було.

Отже, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог закону, порушень, на які вказує сторона захисту, працівники поліції не допустили.

Доводи про те, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з порушеннями, оскільки такий не містить підписів свідків, є безпідставними, оскільки свідки під час проведення огляду ОСОБА_1 не залучались, а тому їх підписи у протоколі відсутні.

Посилання ОСОБА_1 на те, що обвинувачення, викладене у протоколі, є неконкретним, а саме: не вказано, що він відмовився від проведення огляду і в закладі охорони здоров`я, чим порушено його право на захист, на увагу суду не заслуговує, враховуючи наступне.

Так, відповідно до протоколу серії ААБ № 165753 від 22.01.2023 року ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обвинувачення, викладене у протоколі є конкретним, а тому право на захист правопорушника ОСОБА_1 не порушено.

Порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 165753 від 22.01.2023 року щодо ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено, а тому суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності його вини.

Що стосується недопустимості відеозапису події як доказу винуватості ОСОБА_1 , оскільки такий записаний не безперервно, то такі твердження не заслуговують на увагу суду.

Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на такому зафіксовані відеозаписи із різних технічних пристроїв, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

Із відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_1 , особа якого зафіксована на відеозаписі та співпадає із його фото на копії посвідчення водія, які наявні у матеріалах справи, працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Однак останній від проходження такого відмовився.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації.

Отже, місцевий суд обґрунтовано взяв такий до уваги під час постановлення оскарженого рішення.

Доводи апелянта про те, що вимога працівників поліції про проходження огляду на стан сп`яніння йому пред`явлена незаконно, на увагу суд не заслуговують, враховуючи наступне.

Так, відповідно до п. 1 Розділу Х Інструкції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із відеозапису, наявного у матеріалах справи, під час зупинки автомобіля MERCEDES-BENZ 311СDІ, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході розмови із водієм, як встановлено в подальшому - ОСОБА_1 , працівник поліції повідомив, що із салону автомобіля доноситься різкий запах алкоголю, при цьому у автомобілі перебував лише один водій, інших пасажирів не було. Отже, у працівника поліції були достатні підстави вважати, що водій даного автомобіля - ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому обґрунтовано запропонував йому пройти огляд на визначення такого стану.

Посилання ОСОБА_1 на те, що автомобіль під його керуванням безпідставно був зупинений працівниками поліції, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вказане не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, з урахуванням наведеного, місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким погоджується апеляційний суд.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.