Справа №521/1752/23
Провадження №3/521/3222/23

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Гуревського В.К., при секретарі Федорової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №428242 від 27 грудня 2022 року, вбачається, що 27 грудня 2022 року об 12 годинні 20 хвилин в м. Одеса вул. 2-й Бузковий провулок водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210934», державний номер НОМЕР_2 , при виїзді на перехрестя з вулиці Квіткова не надав перевагу в русі транспортному засобу «СКС РGO 42ПП», державний номер НОМЕР_3 , який рухався з правого боку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесні ушкодження ніхто не отримав.

За даним фактом, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №428242 від 27 грудня 2022 року, передбачене ст. 124 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав до суду заяву про закриття провадження у справі, в якій просив провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на таке.

ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні правопорушенні не визнає, вважає, що справа має бути закрита за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Матеріали справи не містять належних доказів обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а стороною обвинувачення обмежується їх надання відповідно до Закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наявні в матеріалах справи: письмові пояснення свідків; протокол про адміністративне правопорушення; схема місця ДТП викликають сумніви щодо об`єктивного і правильного відтворення події.

Так, учасниками ДТП були: ОСОБА_1 та службова особа Департаменту патрульної поліції м. Київ - лейтенант поліції ОСОБА_3 , який перебуваючи на службі та виконуючи службові обов`язки здійснював виїзд на службовому автомобілі марки PEUGEOT 301, НОМЕР_3 .

Як свідчать пояснення лейтенанта поліції ОСОБА_3 , ДТП сталося під час виконання ним службових обов`язків поліції на службовому автомобілі.

Пунктом 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Пунктом 2 частини першої статті 18 Закону встановлено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Вимоги пунктів 5 розділу II, 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція), встановлюють, що:

- включення портативного відеореєстратора відбивається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліиейської операиії, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу;

- включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліиейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Тобто, в цьому випадку поліцейський відповідно до Інструкції і зазначених поліцейським обставин виконання службових обов`язків, мали бути обов`язково включені обидва відеореєстратори:

- портативний - що закріплюється на форменому одязі (п. 4 розділ II Інструкції);

- встановленому на службовому транспортному засобі (п. 1 розділ III Інструкції).

Проте, ці важливі докази нашої дорожньо-транспортної події - записи автомобільного і портативного відеореєстраторів, які обов`язково мали бути включені на службовому автомобілі поліцейським, лейтенантом ОСОБА_3 як під час виконання ним своїх службових обов`язків, так і під час фіксації самої ДТП портативним відеореєстратором, до матеріалів справи поліцейськими не додано.

Наведені в поясненнях поліцейського і свідків обставини про те, що поліцейська машина зупинилася на перехресті, подала три гучних сигнали, а порушник повільно рухаючись допустив зіткнення, викликає сумніви.

ОСОБА_1 зазначає, що дійсно виїжджав на перехрестя дуже обережно, маючи намір повернути у правий бік, проте ніяких попереджуючих сигналів не чув, а поліцейська машина з`явилася раптово, і саме вона, за рахунок своєї швидкості здійснила ДТП.

Свої пояснення ОСОБА_1 написав так, як йому казали поліцейські.

А свідки, яких бачив ОСОБА_1 займалися ремонтом авто, схилилися над ним, були зайняті під час ДТП, і на його думку не могли бачити цю подію.

Права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП під час складання протоколу ОСОБА_1 не роз`яснювалися.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може "відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З урахуванням наведеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували порушення ним ПДД, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях особи, відносно якої складено протокол, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 16.12 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, - на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв. На будь-якому нерегульованому перехресті трамвай, незалежно від напрямку його подальшого руху, має перевагу перед нерейковими транспортними засобами, що наближаються до нього по рівнозначній дорозі, крім перехресть, де організовано круговий рух. Перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10 , надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.

Вина особи підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, та іншими матеріалами адміністративної справи.

Здійснення або не здійснення працівником поліції службових обов`язків та відсутність відео з реєстратора не спростовує самого факту вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В своїх поясненнях ОСОБА_4 сам вказує на те, що не побачив машину поліції.

Решта посилань представника ОСОБА_1 на невідповідність доказів по справі дійсним обставинам ДТП не підтверджується жодним доказом.

Суддя, при накладенні стягнення, враховує: характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь її вини, ставлення до вчиненого проступку, майновий стан, тому вважає, що необхідним і достатнім стягненням буде накладення штрафу.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 221, 252, 283, 284 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати виним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,0 гривень (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 гривень (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий В.К. Гуревський