Провадження № 33/812/201/23 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Темнікова А. О.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючого - судді Ямкової О. О.,

за участю: секретаря Богуславської О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 20 вересня 2022 року близько 7 години 30 хвилини у місті Миколаєві на площі Галькевича водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота. Водію було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано за допомогою технічних засобів відеозапису. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Посилається на постанови інших апеляційних судів України, норми КУпАП та Закон України «Про судоустрій та статус суддів».

На його думку судом не враховано, що підстав для зупинки його автомобіля у поліцейських не було, як не було і підстав для проходження ним медичного огляду, так як у нього були відсутні ознаки сп`яніння.

Вказує, що у справі не були запрошені сторонні особи, у якості свідків, які б могли підтвердити наявність у нього стану сп`яніння. У справі також відсутнє направлення його на огляд та відсторонення від керування автомобілем, що виключає у його діях наявність складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на відсутність реакції суду на допущені поліцейськими грубі порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, що є на його думку порушенням вимог Закону України «Про судоустрій та статус суддів», та призвело до помилкового притягнення його до адміністративної відповідальності.

Справа розглянута за відсутністю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , за його належним повідомленням у відповідності до статті 294 КУпАП, та наявності у скарзі його заяви про надсилання на його адресу копії відповідної постанови.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису у відповідності до статті 266 КУпАП.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суддя вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапис, які згідно до вимог статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За положеннями статті 266 КУпАП та пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І, положень розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, та у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого виду сп`яніння у медичному закладі видається поліцейським, у випадку незгоди водія з результатами показників Драгеру при огляді, що проведений поліцейськими на місці зупинки та/або бажанні пройти такий огляд у медичному закладі.

За такого доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак сп`яніння суперечать матеріалам адміністративної справи, а посилання на незалучення поліцейськими свідків для визначення у нього такого стану не відповідають положенням вищезазначеної Інструкції, де визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стан сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а перевірка наявності чи відсутності у водія такого стану в порядку медичного огляду на місці зупинки або у відповідному медичному закладі. Тому, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу знаходиться у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд.

За таких обставин мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП. Така відмова за внесеними змінами до статті 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, які є чинними, як на час події, так і на час розгляду справи, фіксується поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису, а за їх відсутності у присутності двох свідків. При цьому технічний засіб, яким поліцейський може проводи фіксацію події, положеннями статті 266 КУпАП та вищенаведеної Інструкції не визначено, внаслідок чого має значення лише наявність фіксації самої події та приєднання у додатках відеозапису.

Тому посилання водія на судову практику інших апеляційних судів України не має значення, оскільки наведені постанови ухвалені до внесення відповідних змін до законів та не мають відношення до розгляду даної справи за відсутності на території України прецедентного права.

Як вбачається з відеозапису, здійсненого поліцейськими, ОСОБА_1 декілька разів роз`яснювалися підозри стосовно його перебування у стані сп`яніння, роз`яснювалися його права та порядок проходження огляду, на що водій у категоричній формі відмовився від його проходження, посилаючись, зокрема, на відсутність у нього часу та необхідність виконання роботи (а.с.6).

Доводи апелянта щодо невірного визначення у постанові судді виду технічного запису, на який була здійснена фіксація події, не впливає на вірність кваліфікації дій водія, а посилання на те, що суддя не дивився відеозапис, суперечить журналу судового засідання, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був присутній при розгляді справи в суді, зокрема при досліджені суддею відеозапису (а.с.24-25).

Не є слушним і посилання на відсутність у матеріалах справи направлення для проходження медичного огляду, яке є у додатках до протоколу про адміністративне правопорушення на а.с.2. Щодо відсторонення від керування, то фіксація таких дій поліцейських за допомогою відеозапису не є обов`язковою, та не виключає адміністративної відповідальності водія за порушення пункту 2.5 ПДР України.

За такого підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складено необґрунтовано, як вважає апелянт, - відсутні.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Тому прийняте судом рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова