Справа № 930/1979/21
Провадження № 33/801/239/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О.Ю.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 09 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП,

встановив:

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 09 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 гривень.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що суд не виконав вимоги КУпАП щодо послідовності та порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також не застосував та не виконав положення ст. 7, ч. 1 ст. 268, ч. 1 ст. 271, ч. 1 ст. 272, ч. 1 ст. 276, ст. 278, 279 КУпАП. Судом не враховано і не застосовано практику ЄСПЛ, а саме справи «Лучанінова проти України», «Надточій проти України», внаслідок чого його було позбавлено закріплених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прав на захист, на виклик і допит свідків, на необхідний для підготовки свого захисту час, на справедливий і публічний розгляд справи. Його було позбавлено гарантій справедливого, неупередженого та безстороннього розгляду справи. Суддя не мав права давати вказівки секретарю судового засідання вимикати звук, так як наслідок таких дій він не мав можливості чути, що відбувається в залі судового засідання, та не мав можливості заявляти заяви, клопотання. Судом незаконно прискорено розгляд справи про адміністративне правопорушення. У його діях відсутня об`єктивна ознака адміністративного правопорушення. Йому було відмовлено у перенесенні судового засідання за позовом ТОВ «Вінницягаз Збут», чим суд сприяв унеможливленню в отриманні ним належним чином оформленого процесуального документу у відповідності до вимог ст. 183 ЦПК України, що може бути підставою для відводу, однак, заявлений ним відвід задоволено не було. Оскільки участь судді, якому заявлено відвід, у подальшому розгляді справи незаконна, він не міг вчинити правопорушення за ст. 185-3 КУпАП.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додав клопотання, в якому просив викликати в якості свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.77 т.3).

Також, 28 лютого 2023 року на електронну адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшли клопотання, в яких він просив:

- забезпечити судовим рішенням у встановленому законом порядку присутність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на усіх без виключення судових засіданнях у даній справі, які відбудуться у Вінницькому апеляційному суді під час розгляду його апеляційної скарги на постанову Іллінецького районного суду Вінницькою області від 09 лютого 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП (а.с.84-86 т.3);

- окремою ухвалою повідомити Міністерство закордонних справ України про те, що в судовому засіданні 09 лютого 2023 року, під час якого розглядалася справа про притягнення його до адміністративної відповідності за ч. 1 ст. 185 КУпАП, суддею Іллінецького районного суду Вінницькою області ОСОБА_5 було свідомо порушено: п. 1 ст. 4, п.п.1,2 ст.5, ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права; ст.1, ч.1 ст.2, п.D ч.1 ст.3 Конвенції про захист цивільного населення під час війни; ст.6 Договору про Європейський Союз (Маастрихтський договір) (Документ 994_029, чинний, поточна редакція Редакція від 13 грудня 2007 року); ст.6 Додаткового протоколу 2 до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року; ст. 47 Хартії Європейського Союзу про основні права; ст. 1,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст.26 Віденської конвенції про право міжнародних договорів. Відповідно до п.п.18 п. В Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочину та зловживання владою визнати його жертвою зловживання владою суддею Іллінецького районного суду Вінницькою області Олексієнко О.Ю. (а.с.88-93 т.3);

- визнати рапорт працівника служби судової охорони недопустимим доказом (а.с.94-96 т.3).

09 березня 2023 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він просив приєднати до матеріалів даної справи в якості відеодоказів флеш накопичувач з двома відеозаписами на ньому (а.с.107-108 т.3).

14 березня 2023 року в судовому засіданні ОСОБА_1 також заявив клопотання про постановлення у відповідності до вимог ст. 262 ЦПК України окремої ухвали щодо судді ОСОБА_5 з направленням її до Вищої ради правосуддя про вчинення суддею дисциплінарного проступку через порушення ним всіх засад судочинства при розгляді справи, зокрема, відсутність переходу в площину адміністративного процесу для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, а також за порушення права на захист.

Розглянувши вказані клопотання, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків, то на початку розгляду апеляційної скарги воно не було розглянуте апеляційним судом з підстав його передчасності. Після дослідження апеляційним судом матеріалів справи ОСОБА_1 відмовився від цього клопотання, а тому клопотання судом не вирішувалося.

Клопотання про забезпечення присутності в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини також не підлягає задоволенню, оскільки перелік осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, наведений в Главі 21 КУпАП.

Законом України «Про Уповноваженого Верховної Ради з прав людини» визначено, що Уповноважений має право бути присутнім на засіданнях судів усіх інстанцій (п. 9 ч. 1 ст. 13 Закону).

Разом з тим, заявник не наводить норму Закону, яка б надавала апеляційному суду можливість судовим рішенням забезпечити присутність Уповноваженого в судових засіданнях при розгляді справи, а також обов`язок суду забезпечити його присутність.

ОСОБА_1 відповідно до ст. 21 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради з прав людини» у порядку, передбаченому чинним законодавством, не позбавлений можливості самостійно звернутися до Уповноваженого для захисту своїх прав.

Щодо клопотання про постановлення окремої ухвали з подальшим її направленням до Міністерства закордонних справ України, яке розглядалося апеляційним судом в нарадчій кімнаті, то підстав для його задоволення немає, оскільки при розгляді апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по справі про адміністративне правопорушення апеляційний суд лише перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Обставини, про які зазначає ОСОБА_1 , в обґрунтування вказаного клопотання можуть бути предметом перевірки відповідних органів, а не судді апеляційного суду, який не має правових підстав для постановлення окремої ухвали в справах про адміністративні правопорушення.

З цих же підстав слід відмовити в задоволенні іншого клопотання про постановлення окремої ухвали з направленням її до Вищої ради правосуддя. ОСОБА_1 , у разі наявності обставин, якими він обґрунтовує своє клопотання, не позбавлений права на звернення до відповідного органу із скаргою щодо дисциплінарного проступку судді.

Апеляційний суд, дослідивши зміст технічного носія, наданого ОСОБА_1 , ухвалив приєднати його до матеріалів справи, оскільки на ньому містяться два відеозаписи, які велися сторонньою особою в залі судових засідань 09 лютого 2023 року при розгляді цивільної справи. А відтак, вказаний доказ містить фактичні дані, на основі яких можуть бути встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді судді Іллінецького районного суду Вінницької області Олексієнка О.Ю. перебуває цивільна справа №930/1979/21 (провадження №2/131/59/2023) за позовом ТОВ «Вінницягаз Збут» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу, та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ТОВ «Вінницягаз Збут», АТ «Вінницягаз» про скасування нарахованої постачальником заборгованості та зобов`язання вчинити дії.

Судове засідання у даній справі було призначено на 09 лютого 2023 року.

09 лютого 2023 року в судовому засіданні в режимі відеоконференції в Саксаганському районному суді м. Кривій Ріг перебував представник (за дорученням) відповідача за первісним позовом ОСОБА_6 Карпович А.П.

Суд першої інстанції, встановивши, що в судовому засіданні ОСОБА_1 поводився зухвало, постійно перебивав головуючого, на зауваження не реагував, чим порушив порядок під час судового засідання, а також після проголошення ухвали про відмову в задоволенні відводу неодноразово голосно висловлював свою незгоду з таким рішенням, розпорядження головуючого не перебивати суд та не заважати проводити судове засідання не виконував, розцінив такі дії ОСОБА_1 як зневагу до суду та встановлених у суді правил.

Дослідивши протокол судового засідання від 09 лютого 2023 року та прослухавши технічний запис цього судового засідання апеляційним судом встановлено, що після оголошення ОСОБА_1 трьох попереджень щодо дій (поведінки) останнього в судовому засіданні, головуючим Олексієнком О.Ю. о 15 год. 33 хв. у судовому засіданні було оголошено технічну перерву для складання акту працівником судової охорони та іншими працівниками суду з метою подальшого розгляду питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185-3 КУпАП.

Частиною 5 статті 129 Конституції України визначено, що за неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

У статті 50 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вказано, що прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідальність за прояв неповаги до суду передбачена частиною 1 статті 185-3 КУпАП.

Вказаною нормою передбачена відповідальність за неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у неповазі до суду, яка може полягати у: 1) злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача; 2) непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого; 3) порушенні зазначеними особами порядку під час судового засідання; 4) вчинення зазначеними особами будь-яких дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених в суді правил.

Таким чином, у випадку вчинення будь-яких із вище перелічених дій, суд зобов`язаний ініціювати провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 216 ЦПК України, за прояв неповаги до суду винні особи притягуються до відповідальності, встановленої законом. Питання про притягнення учасника справи або іншої особи, присутньої в залі судового засідання, до відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення правопорушення, для чого у судовому засіданні із розгляду справи оголошується перерва, або після закінчення судового засідання.

Апеляційний суд при розгляді цієї апеляційної скарги бере до уваги рішення Ради суддів України від 26 жовтня 2018 року №62, яким внесено зміни до Рекомендацій щодо притягнення до відповідальності за неповагу до суду, схвалених рішенням Ради суддів України від 04 листопада 2016 року №74, адже воно прийняте з огляду на наявність проблемних питань у правозастосуванні норм, які регулюють порядок притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за прояв неповаги до суду (абзац 7).

Дані Рекомендації були направлені судам для використання в роботі.

Хоча ці Рекомендації не мають обов`язковості для їх застосування, однак, по-перше, вони базуються на аналізі норм права щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення за ст. 185-3 КУпАП, по-друге, вони не суперечать нормам КУпАП.

Отже, з моменту оголошення перерви в судовому розгляді цивільної справи (або після закінчення судового засідання) суд фактично констатує вчинення особою дій, ознаки яких підпадають під дію статті 185-3 КУпАП, порушує справу про адміністративне правопорушення і переходить до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки дії суду (судді) переходять в площину адміністративного процесу, суд повинен керуватися нормативними положеннями статей 276-285 КУпАП, які визначають загальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення та винесення постанов.

З урахуванням вказаних норм, розгляд справи про адміністративне правопорушення розпочинається з того, що головуючий на засіданні оголошує: склад суду, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Після роз`яснення прав та обов`язків суд переходить до заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді даної справи, дослідження доказів, вирішення клопотань.

У ч. 1 ст. 283 КУпАП зазначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Встановлено, що після оголошення в судовому засіданні при розгляді цивільної справи перерви з метою складання акту працівником судової охорони та іншими працівниками суду, головуючий Олексієнко О.Ю. о 15 год. 33 хв. вийшов до нарадчої кімнати для подальшого вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, і о 16 год. 20 хв. повернувся до зали судових засідань та оголосив постанову, якою ОСОБА_1 за неповагу до суду і до встановлених у суді правил притягнув до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд встановив, що фактично розгляд справи про адміністративне правопорушення в порядку, передбаченому нормами КУпАП, не здійснювався, зокрема, особа правопорушника судом не встановлювалася, права та обов`язки ОСОБА_1 не роз`яснювалися, пояснення в нього не відбиралися.

Тобто, суд першої інстанції передчасно, без розгляду відносно ОСОБА_1 справи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, наклав на нього адміністративне стягнення, що є недопустимим.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Встановлені судом апеляційної інстанції фактичні дані в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині порушення його права на справедливий судовий розгляд.

Оскільки вказані обставини є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції через порушення судом норм процесуального права, досліджувати та надавати оцінку доказам, а також доводам апеляційної скарги, які в більшій своїй мірі стосуються порядку розгляду цивільної справи, а не справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не має правового значення.

У п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП зазначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі .

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Виходячи з положень статті 247 КУпАП, а саме підстав, з яких може бути закрито провадження у справі, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 09 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало