Справа № 487/2333/22
Провадження № 33/812/18/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова Вадима Юрійовича, на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №325792, 04 липня 2022 року о 08 год 04 хв. в м. Миколаєві по вул. Пограничній, 1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Premium 450 DXI д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного спяніння №468 КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради від 04 липня 2022 року (Alcotest ARYK-0415, тест № 28201 від 04.07.2022 року 0, 28 проміле), відео боді-камери №470385, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 та його захисник Морозов В.Ю. подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначали, що згідно п. 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують швидкість реакції допускається 0,2 проміле алкоголю в крові, у той же час прилад Драгер являється газоаналізатором, який досліджує рівень алкоголю в повітрі що видихається. За такого вважають, що зважаючи на принцип правової визначеності підлягають застосуванню положення Віденської Конвенції, яка є частиною національного законодавства та містить цифрові покажчики допустимого рівня вмісту алкоголю як в крові людини, так і в повітрі, що видихається, а саме що максимальний рівень вмісту алкоголю в крові не повинен перевищувати 0,5 мг на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря що видихається, а тому склад правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, відсутній так як виявлено 0,28 проміле у повітрі який є меншим за мінімально допустимий 0,5 проміле згідно з Віденською Конвенцією. Вказують також, що у справі відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а отже відсутня обов`язкова ознака обєктивної сторони правопорушення. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проходження огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції не було залучено відповідних свідків, при цьому відеофіксація огляду здійснена неналежно та не може бути визнана допустимим доказом, оскільки на записі не зафіксовано результату огляду на стан алкогольного сп`яніння на екрані драгеру, частина запису здійснена з неякісним аудіосупроводом, а частина взагалі не відтворюється. Працівниками поліції не було роз`яснено прав передбачених ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі, право на допомогу адвоката, чим порушено конституційні права та право на захист. Працівники поліції не відсторонили від керування транспортним засобом, оскільки не вбачали стану алкогольного сп`яніння. У протоколі про адміністративне правопорушення поліцеським не зазначено жодних ознак алкогольного сп`яніння, такі ознаки відсутні й при візуальному огляді відеозаписів. Працівниками поліції протокол та матеріали у справі оформлено фрагментарно, неналежним чином та з порушенням вимог закону, зокрема, у справі відсутня довідка про те, чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія. Не встановлено чи був у справному стані «Драгер», за допомогою якого нібито було встановлено стан сп`яніння, а також чи наявний сертифікат на його справність та документально засвідчені результати вчасної повірки. При цьому й під час проведення огляду поліцейськими на стан сп`яніння сертифікату МОЗ, Держспоживнагляду України та сертифікату про калібрування приладу «Drager Alcotest» пред`явлено не було.Окрім того, працівниками поліції під час складання протоколу було здійснено психологічний тиск, внаслідок чого викладені у протоколі обставини не відповідають дійсності.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Морозов В.Ю. підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги. Крім того захисник Морозов В.Ю. також зазначив, що в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводив фельдшер, а не лікар, до того ж не пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою, а тому Висновок про результати огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 є недопустимим доказом.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

Положеннями частини 1-3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно із п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або незгоди із його результатами огляд проводиться у закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч.4 ст.266 КпАП України огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше 2 годин з моменту встановлення підстав для його проведення.

Приписами частини 5 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Частиною 6 ст. 266 КУпАП встановлено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, встановлено, що огляд проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);

-лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі -Інструкція), огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря -фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Згідно п. 15, 16 Розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

У відповідності до п.22 вищевказаного розділу Інструкції визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №325792, 04 липня 2022 року о 08 год 04 хв. в м. Миколаєв по вул. Пограничній, 1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Premium 450 DXI д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного спяніння №468 КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради від 04 липня 2022 року (Alcotest ARYK-0415, тест № 28201 від 04.07.2022 року 0, 28 проміле). Відео боді-камери №470385) чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи долучений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №468 від 04 липня 2022 року КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради, проведений фельдшером ОСОБА_2 .

Проте, вказаний висновок не може бути прийнятий, як доказ по даній справі, з таких підстав.

Так, з відповідей КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради від 09.03.2023 року вих. № 01-248 та від 16.03.2023 року вих № 01-274 убачається, що фельдшер-лаборант ОСОБА_2 курси тематичного удосконалення «Діагностика станів сп`яніння» на момент проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 - 04 липня 2022 року - не проходив (а.с. 179, 199).

Вищенаведене дає підстави вважати, що під час огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння у КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" були допущенні істотні недоліки вчастині невиконання вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому у відповідності до ч. 5, 6 ст. 266 КУпАП, п. 22 Розділу ІІІ Інструкції складений фельдшером-лаборантом ОСОБА_2 висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 слід вважати недійсним.

Отже вказаний висновок не може бути прийнятий судом для встановлення винуватості ОСОБА_1 порушення п.2.9 ПДР України.

Інших доказів у підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування 04 липня 2022 року о 08 год. 04 хв., в м. Миколаєві по вул. Пограничній, 1 у матеріалах справи немає.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки поліцейськими не проводився.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист, і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на те, що матеріали справи не містять належних й допустимих доказів на підтвердження, поза розумним сумнівом, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності його вини тлумачаться на його користь.

Відтак, з огляду на вищенаведене, на думку апеляційного суду, при винесенні постанови, суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В.Ю. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Морозова Вадима Юрійовича - задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць