Справа № 541/2522/22
Номер провадження3/541/11/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

16 вересня 2022 року о 16 год 20 хв на автодорозі Р-42 Лубни-Миргород-Опішня водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2110, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та в судовому засіданні пояснив наступне. У вказаний в протоколі день він з другом на баштані вживав спиртні напої, ближче до вечора вони з дружиною поїхали додому. Оскільки ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння, за кермо сіла дружина, яка не має водійського посвідчення та навичок керування транспортними засобами. Керувала автомобілем вона погано, під час руху автомобіль по дорозі їхав не рівно, два рази глухнув, тому ОСОБА_1 висловлював у бік дружини претензії, своє незадоволення, у них виникла сварка з того приводу, що дружина не вміє керувати, тому вона зупинила транспортний засіб посеред дороги, вийшла з автомобіля та пішла. ОСОБА_1 пересів з пасажирського сидіння на водійське і хотів покликати друга, якому можна було передати право керування. В цей час до нього підійшов якійсь чоловік, забрав ключі від автомобіля і повідомив, що викличе поліцію. Зазначив, що вікна його автомобіля сильно тоновані, через них збоку салон транспортного засобу не видно. Коли викликали поліцію, ОСОБА_1 нікуди не їхав, під час складання протоколу повідомляв поліцейським, що він не кермував транспортним засобом. Оскільки він не виконував функції водія, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Яковенко Г.М. під час судового розгляду зазначив наступне. ОСОБА_1 не заперечує того факту, що в день складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення він вживав алкогольні напої. Оскільки він перебував у стані сп`яніння, ОСОБА_1 передав право керування належним йому транспортним засобом своїй дружині, яка не має досвіду керування. Автомобілем вона керувала невпевнено, «виляла» по дорозі, в зв`язку з чим між ОСОБА_2 та його дружиною виникла сварка, вона зупинила посеред дороги автомобіль і пішла. Працівники поліції прибули на місце виклику тоді, коли транспортний засіб стояв, факт керування автомобілем особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не зафіксовано. Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 був саме водієм, а тому був зобов`язаний на вимогу поліцейських проходити огляд на стан сп`яніння. Оскільки всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності, з урахуванням практики Європейського Суду просив закрити провадження по даній справі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку його захисника, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

П. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Крім зазначеного, процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

ОСОБА_1 та його захисник Яковенко Г.М. під час судового розгляду зазначали, що поліцейськими не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі день та час. Вони пояснювали, що до зупинки автомобілем керувала дружина ОСОБА_1 , яка посеред проїжджої частини зупинила транспортний засіб, вийшла з автомобіля та пішла.

Однак, твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника спростовуються поясненнями свідка та матеріалами справи.

Допитаний суддею свідок ОСОБА_3 пояснив, що у вересні 2022 року, точної дати не пам`ятає, він їхав у м. Миргород і побачив попереду автомобіль ВАЗ 2110, який «виляв» від узбіччя до узбіччя. Свідок побачив, що мікроавтобус та шкільний автобус, які їхали назустріч, були вимушені ухилятися від зіткнення з автомобілем ВАЗ, для чого з`їжджали на узбіччя. В зв`язку з наведеним, з метою запобігання дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 почав зупиняти вказаний автомобіль, після чого той зупинився посеред дороги. Свідок зупинився перед автомобілем ВАЗ приблизно за 20-30 м та пішов до вказаного автомобіля, який вже стояв, але був заведений. ОСОБА_3 побачив, що водій зупиненого ним транспортного засобу перебуває в стані алкогольного сп`яніння, від нього було чутно запах алкоголю. Коли свідок підійшов до цього водія, останній намагався уїхати, тому ОСОБА_3 забрав у нього ключі. В автомобілі більше нікого не було. Хоча скло вказаного автомобіля тоноване, свідок стовідсотково бачив, що за кермом транспортного засобу була саме особа, яка притягується до адміністративної відповідальності. Коли ОСОБА_3 зупинився, він втрачав з поля зору автомобіль ВАЗ приблизно на 3 с, за цей час неможливо було пересісти з пасажирського сидіння на водійське. Потім зупинився ще один свідок, при них складався протокол про адміністративне правопорушення.

У відповідності з поясненнями свідка ОСОБА_4 , доданими до матеріалів справи, вказаний свідок 16 вересня 2022 року близько 16 год 20 хв на своєму автомобілі рухався по автодорозі Миргород-В.Сорочинці, в цей час побачив, як автомобіль ВАЗ 2110, реєстраційний номер НОМЕР_2 , підозріло себе поводив, потім він побачив, як водій автомобіля Citroen зупинив даний транспортний засіб шляхом подачі звукового сигналу. ОСОБА_4 зупинився та побачив, як водій автомобіля Citroen спілкувався з водієм автомобіля ВАЗ. Коли свідок підійшов ближче, він почув різкий запах алкоголю з авто ВАЗ. Було викликано поліцейських. Зазначив, що в його присутності водій транспортного засобу ВАЗ відмовився від підпису в документах та в їх отриманні.

В матеріалах справи містяться пам`ятка про права та обов`язки особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, від підпису якої особа відмовилась в присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також направлення на проведення огляду ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, факт відмови від отримання якого підтверджено вказаними свідками.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було додано відеозпис з портативного відеореєстратора, при перегляді якого суддею встановлено наступне.

Транспортний засіб ВАЗ 2110, реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходився посеред проїжджої частини, у вказаному автомобілі на водійському сидінні постійно перебував ОСОБА_1 , поведінка якого давала підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння його мова була нерозбірливою, свої думки він висловлював не логічно, не зв`язано, в той же час він висловлювався ненормативною лексикою на адресу поліцейського, яка складала протокол, координація рухів ОСОБА_1 була порушена. На початку розмови з поліцейським ОСОБА_1 повідомив, що він нікуди не їхав, потім сказав, що він сюди приїхав, факт вживання алкогольних напоїв заперечував. Від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, було роз`яснено його права та обов`язки, запропоновано отримати направлення на проведення огляду до закладу охорони здоров`я, однак, останній відмовився в отриманні направлення, а також відмовився підписати та отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що під час спілкування ОСОБА_1 з поліцейським він не повідомляв, що їхав нібито з дружиною, яка керувала транспортним засобом, а потім пішла, зупинивши його посеред дороги.

Суддя не погоджується з думкою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що поліцейськими не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Дійсно, поліцейськими не зафіксовано руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , однак даний факт підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_3 , наданими в судовому засіданні, та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , які зазначили, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 , який створював аварійні ситуації, внаслідок чого був зупинений свідком ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 зазначив, що в автомобілі ОСОБА_1 був один, з пасажирського сидіння ніхто не виходив. З поля зору автомобіль ОСОБА_1 свідок втрачав лише на декілька секунд. За цей час неможливо було особі з пасажирського сидіння непомітно пересісти на водійське. Жінку, яка би йшла від автомобіля, свідок не бачив.

У відповідності з відеозаписом, місцем зупинки автомобіля ВАЗ є не населений пункт, а відкрита місцевість, тобто не зрозуміло, куди би могла піти дружина ОСОБА_1 , якщо би вона керувала транспортним засобом, і чому її не бачили свідки.

Суддя вважає, що пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, надані ним з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки в правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи вищезазначене, перевіривши доводи ОСОБА_1 , його захисника, вислухавши пояснення свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 213, 221, 283 КУпАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, і піддати стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, номер рахунку ІВАN UA0016001; населений пункт: ПОЛТАВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ПОЛТАВА; отримувач: ГУК у Полт.обл/Полтавська/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації і доходів бюджету 21081300, адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору на рахунок отримувача: UA 9089 9998 0313 1112 5600 0026 001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. М. Вірченко