Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1996/23
Провадження №: 3/332/1248/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Ретинська Ю.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу реєстрації фізичних осіб по Заводському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності:

неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.197 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДРП 20-2/04-31 від 24.04.2023 року, згідно якого гр. ОСОБА_1 вчасно не зареєструвалася за місцем проживання, чим порушила вимоги п. 46 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 197 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнала, що дійсно не була зареєстрована за місцем проживання через сімейні обставини.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна ОСОБА_1 у вчиненні такого і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколами про вилученні речей і документів, а також іншими вказаними у ній засобами і документами.

Диспозицією частини першої статті 197 КУпАП передбачена відповідальність за проживання громадян, зобов`язаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також проживання громадян без реєстрації місця проживання.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.197 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення особа, яка має право складати адміністративні матеріали, зобов`язана зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в провину поставлено вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП, як відповідальність за те, що вона вчасно не зареєструвалася за місцем проживання, однак не зазначений період, з якого числа ОСОБА_1 мала зареєструватися за місцем проживання та, протягом якого часу проживала без реєстрації.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, серед яких протокол про адміністративне правопорушення серії ДРП № 20-2/04-31 від 24.042023 року, копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , довідка про внесення відомостей до Єдиного Державного демографічного реєстру, яка була сформована 15.08.2020 та пояснення ОСОБА_1 , суддя доходить наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні, дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них без надання згоди такими особами. Між тим, даний Закон набрав законної сили з 01 грудня 2021 року.

Як було раніше зазначено матеріали адміністративної справи містять лише довідку про внесення відомостей до Єдиного Державного демографічного реєстру, яка була сформована 15.08.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" (в редакції чинній на момент 15.08.2020 року), громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Пункт 23 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" від 02 березня 2017 року № 207 передбачає, що якщо під час подачі документів буде встановлено, що особа звернулася для реєстрації нового місця проживання після спливу 30 календарних днів після зняття з реєстрації попереднього місця проживання або подала для реєстрації місця проживання недійсний паспорт громадянина України, працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг складає на неї адміністративний протокол за вчинення правопорушення, визначеного у статті 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, яке передбачає проживання громадян без реєстрації місця проживання чи перебування, може бути притягнута особа, яка не звернулася для реєстрації нового місця проживання після зняття з реєстрації попереднього місця проживання протягом 30 календарних днів.

Враховуючи те, що на час формування довідки на батьків дитини покладався обов`язок зареєструвати новонароджену дитину за місцем свого проживання, 30-денний строк для реєстрації місця проживання не може бути застосований до неповнолітніх громадян, які вперше звертаються з заявою про реєстрацію місця проживання, батьки яких не виконали свого обов`язку щодо реєстрації їх місця проживання.

Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257КпАП України питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши докази у справі, проаналізувавши їх у сукупності, враховуючи, що матеріали адміністративної справи не місять відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 або відсутність такої за період часу з 15.08.2020 по день складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також про те, чи були факти звернення з питань реєстрації до уповноважених органів протягом цього часу, суддя приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП, її вина не підтверджена наявними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 197 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.І. Ретинська