П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з УПП в Закарпатській області ДПП про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №068243 від 07.12.2022 року, вбачається, що 07.12.2022 о 15 год. 45 хв. в м. Ужгород, Корятовича, 27, водій ОСОБА_1 керував тз Range Rover НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування тз постановою від 11.11.2021 ВП №55242000 Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ №»Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 у попередньому судовому засіданні заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП. При цьому вказав на те, що про існування такої постанови йому не було відомо. Окрім того, просив врахувати, що після того як він дізнався про наявність у нього заборгованості щодо сплати аліментів, така ним погашена в повному обсязі.

27.02.2023 на підтвердження відсутності у нього заборгованості по сплаті аліментів ним надано відповідні постанови державного виконавця від 03.02.2023 ВП №55242000.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, електронна повістка у виді смс повідомлення надсилалася на його мобільний номер телефону. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд враховує, що в минулому судовому засіданні був присутній ОСОБА_1 , надав усні пояснення, а також документи для приєднання до матеріалів справи.

За таких обставин, суддя не знаходить підстав для відкладення розгляду справи, оскільки справа неодноразово відкладалась за клопотаннями захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали додані до протоколу, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під час розгляду справи встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керував тз Range Rover НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування тз постановою від 11.11.2021 ВП №55242000 Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що на примусовому виконанні Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства перебуває виконавчий лист №494/170/17 виданий 03.052017 про: стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2017 і до досягнення нею повноліття.

Так, при примусовому виконанні вказаного виконавчого листа, 11.11.2021 було винесено постанову , якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 паспортний документ НОМЕР_3 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчий лист № 494/170/17 виданий 03.05.2017.

Разом із тим, як зазначив у попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 , про існування такого обмеження йому не було відомо. Матеріали справи не містять доказів того, що постанова була отримана боржником.

При цьому слід вказати на те, що ОСОБА_1 , в попередніх судових засіданнях стверджував що про наявність в нього заборгованості по сплаті аліментів та про те, що виконавцем було винесено постанову про обмеження його у керуванні транспортними засобами йому відомо не було. Разом із тим, вказував що ним погашено заборгованість по сплаті аліментів.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання, а досліджені матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, таких підтверджень надано не було.

27.02.2023 від ОСОБА_1 , на адресу суду надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи та оновлення даних про контактний номер телефону. Так, він просить приєднати до матеріалів справи: копію постанови від 03.02.23р. про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП №5524200 та копію постанови від 03.02.23р. про скасування заходів примусового виконання ВП №5524200.

Таким чином, як встановлено зі змісту постанови про скасування заходів примусового виконання від 03.02.2023 ВП №55242000 станом на 03.02.2023 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі. Вказане в свою чергу стало підставою для скасування заходів примусового виконання, а також виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Окрім того, згідно постанови державного виконавця від 03.02.2023 року ВП №55242000 скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено (Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 11.11.2021 головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління МЮ Тран В.В.№55242000).

З наведено вбачається, що станом на день розгляду справи відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП, скасовано встановлене відносно нього тимчасове обмеження у керуванні транспортними засобами.

Згідно п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

За правилами ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" не пізніше наступного робочого дня з дня винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами вони повинні надсилатись сторонам для відома, а також направлятись до виконання відповідним органам після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені. При цьому, у разі оскарження таких постанов, якщо їх не скасовано, вони підлягають виконанню відповідними органами лише після розгляду справи відповідним судом.

Відповідно до ч.3 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відпоівдно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Слід констатувати, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано DVD диск, який підписано « ОСОБА_1 », проте при дослідженні вказаного цифрового носія, виявлено відсутність відео файлів для відтворення. Окрім того, сам протокол про адміністративне правопорушення, посилань на докази, зокрема відеозаписи не містить.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , при складанні такого, зазначив, що він не знав про встановлення відносно нього вказаного тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно наведеного, лише наявність чинної постанови державного виконавця може тимчасово обмежувати боржника у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що станом на 07.12.2022, тобто на час керування ОСОБА_1 транспортним засобом, останньому було відомо про встановлене відносно нього державним виконавцем тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, то, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, приходжу до висновку, що провадження по справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,44-3,247,280,283-285,287,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст. 126 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош