Справа № 188/306/23
Провадження № 3/188/236/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Cуддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О., розглянувши в смт Петропавлівка матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції № 4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, паспорт НОМЕР_2 , виданий 19.03.2006 року Петропавлівським РВ УВМС України в Дніпропетровській області, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 154829 від 07.03.2023 зазначено, що 07.03.2023 о 18 годині 10 хвилин на автодорозі с. Веселе с. Олександропіль - смт Петропавлівка Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 передала керування транспортним засобом мотоциклом «Spark» державний номерний знак НОМЕР_3 своєму синові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). На вимогу пройти медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку чи за допомогою «Alcotest Dragrer» водій відмовився, чим порушив вимоги підпункту «г» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні цього адміністративного правопорушення не визнала і стверджувала про відсутність події цього адмінправопорушення. Вона пояснила, що 07.03.2023 вдень вона громадським транспортом приїхала на святкування дня народження свого знайомого до смт Петропавлівка. Увечері до неї зателефонував її син ОСОБА_2 і спитав, де вона є. Після чого син приїхав до неї разом з працівниками поліції на їхній машині. Працівниками поліції безпідставно був складений на неї протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Мотоцикл їй не належить, вона ним не користувалася, він стояв у гаражі колишнього чоловіка ОСОБА_3 , батька її сина ОСОБА_2 в с. Хороше, а вона живе у с. Олександропіль з іншим чоловіком. Про те, що син вживав у той день алкоголь, їй не було відомо до приїзду поліції. Вона дозволу сину їздити на мотоциклі взагалі і, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння ніколи не надавала.

Вислухавши показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 154829 від 07.03.2023, додані до протоколу документи: рапорт інспектора СРПП ВП №4 Синельниківського РУП в Дніпропетровській області Старини О.В., письмові поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , копію протокола про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 154830 від 07.03.2023, складеного стосовно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 126 КУпАП за відсутність посвідчення водія, копію протокола про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 154832 від 07.03.2023, складеного стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду, копію постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП за відсутність посвідчення водія, переглянувши запис з відеореєстратора поліцейського, суд зазначає таке.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів. Таким чином, у цьому випадку доказуванню підлягає:

1) факт передачі керування особою транспортним засобом іншій особі;

2) факт перебування цієї іншої особи на момент передачі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складаючи протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівник поліції зазначив, що доказом винуватості ОСОБА_1 є відеозапис з «боді камери» № 4696.

За приписами пунктів 4 та 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час перегляду в судовому засіданні відеозапису з портативного відео реєстратора не встановлено будь-яких доказів обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 154829 від 07.03.2023 в частині передачі ОСОБА_1 керування транспортним засобом своєму синові ОСОБА_2 , який на момент передачі керування вже був у стані алкогольного сп`яніння. Сама ОСОБА_1 на цьому записі відсутня. Поліцейські спілкуються тільки з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не згадують про ОСОБА_1 . Відеозапис підтверджує пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні. Крім того, суд бере до уваги покази останньої про те, що поліцейські відбирали у неї пояснення після вживання нею спиртних напоїв на святкуванні дня народження, коли вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння і не могла адекватно оцінювати те, що відбувається. Відсутність на відеозаписі процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП також підтверджує її показання. Із вказаних підстав суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 .

Інших доказів передачі ОСОБА_1 керування транспортним засобом особі, яка на момент передачі перебувала у стані алкогольного сп`яніння, суду не надано.

Зазначене викликає у суду обґрунтований сумнів щодо факту скоєння ОСОБА_1 вказаного в протоколі правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини та ст. 62 Конституції України та ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях правової позиції, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Норми ст. ст. 245, 280 КУпАП встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи відсутність достатніх та взаємоузгоджених доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає недоведеним факт передачі нею керування транспортним засобом особі у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вказаних норм законодавства, а також встановлених в судовому засіданні обставин, які свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П. О. Бурда