Справа № 490/182/23
н/п 3-зв/490/3/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2023 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., за участі секретаря Бєлянського І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката Надіч Н.Д. про відвід судді Демінської О.І., -
04.01.2023 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, (справа № 490/182/23, н/п 3/490/123/2023).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2023 року вказані матеріали передані на розгляд судді Демінській О.І.
13 березня 2023 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Надіч Н.Д. заявила відвід судді.
В судовому засіданні ОСОБА_2 заяву про відвід підтримала. Зазначила, що суддя Демінська О.І. безпідставно відмовила у задоволені клопотань захисника щодо виклику свідків, осіб, котрі складали матеріали справи про адміністративне правопорушення, не належним чином розглянула інші клопотання, в тому числі клопотання щодо визначення порядку та обсягу дослідження доказів у даній справі та щодо долучення до судової справи письмового клопотання адвоката Надіч Н.Д. від 16.02.2023 року з додатками. Не перевірила чи долучені до матеріалів справи усі документи та докази, якими обґрунтовується позиція сторони захисту. Крім цього, вказала, що в матеріалах справи міститься запит судді Демінської О.І. від 09.01.2023 року до Державної фіскальної служби в якому суддя просить повідомити реєстраційний номер облікової карти платника податків ОСОБА_1 з метою оформлення виконавчого документа, що на думку захисника свідчить про упереджене ставлення судді та заздалегідь прийняте рішення.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника Надіч Н.Д., суддя приходить до наступного.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Оскільки питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП, з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії права, найбільш близької галузі права - кримінального-процесуального права, а саме - статті 75 КПК України, та керуванні нею при вирішенні питання про відвід судді.
За змістом цієї норми суддя не може брати участь у провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або, що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.
З урахуванням обставин цієї справи та викладених захисником Надіч Н.Д. аргументів суд вважає, що поведінка судді Демінької О.І. при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи. Зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути достатньою підставою для відводу та сумнівів у неупередженості судді.
Однак, з урахуванням значення, яке має вирішення цієї справи для особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, а також для того, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді Демінської О.І. під час вирішення справи № 490/182/23, слід частково (у зв`язку з відмінним від заявника обґрунтуванням) задовольнити клопотання про відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення №490/182/23.
Керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 283 КУпАП, ст.75 КПК України, -
Заяву захисника Надіч Н.Д., про відвід судді Демінської О.І. - задовольнити частково.
Відвести суддю Центрального районного суду м. Миколаєва Демінську О.І. від участі в розгляді матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП(справа №490/182/23, н/п 3/490/123/2023).
Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН