БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/240/23
Провадження № 3/730/178/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2023 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Данько О.В.

з участю секретаря судового засідання Граб С.О.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого трактористом у СТОВ «Надія» с. Красносільське, за ч.3 ст.126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 20 лютого 2023 року о 16-05 год. у с. Красносільське по вул. Незалежності, 20, керував транспорним засобом МТЗ 1221, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух». Постанова про встановлення обмеження т/з від 09.09.2019 ВП №56143470, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що того дня він керував трактором і його зупинили працівники поліції. Оскільки він не отримував посвідчення тракториста, то на нього склали протокол за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Він обізнаний про наявність виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів, не заперечує, що має певну заборгованість по їх сплаті. Однак про те, що державним виконавцем було прийнято рішення обмежити його у праві керування транспортними засобами він не знав. Він дійсно відповів на питання працівника поліції, що йому відомо про існування обмежень, оскільки думав що питання стосується обмежень керування саме трактором, оскільки він не має такого права.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч.3 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до змісту протоколу про адмінправопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, що не охоплюється диспозицією ч. 3 ст. 126 КУпАП. Відповідальність за таке правопорушення настає за ч.4 ст.126 КУпАП. Розгляд таких справ відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 також убачається, що він обвинувачується у порушенні вимог п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, згідно якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Порушення водіями вимог п.2.1 «а» Правил дорожнього руху не охоплюється диспозицією ч.3 ст.126 КУпАП, а може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і також не належить до юрисдикції суду.

Також, ОСОБА_1 обвинувачується у порушенні ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», яка містить основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами. Зокрема, згідно частини десятої вказаної статті забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, порушення ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» охоплюється як диспозицією ч.3 ст. 126 КУпАП, так і диспозицією ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Крім того, об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини, тобто особа має усвідомлювати протиправний характер свого діяння.Неодмінною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути її обізнаність про встановлення їй у визначеному законом порядку тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, включає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами умисно продовжує керувати транспортним засобом. Таким чином, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП обов`язково мають містити документи, які б підтверджували обізнаність особи, щодо якої винесено постанову, про застосування відносно неї відповідного обмеження. Всупереч вищевикладеного, у матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_1 був обізнаний про застосування відносно нього таких обмежень.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до суду надано:

-протокол про адміністративне правопорушення, який містить пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення, зокрема ОСОБА_1 вказує, що «керував трактором, про борг постанови по аліментах знав».

-роздруківку постанови Шаргородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення щодо ОСОБА_1 тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09.09.2019 року ВП №56143470.

-рапорт поліцейського ВРПП Ніжинського РВП Д. Гасанова від 20.02.2023 на ім`я начальника Ніжинського РВП, про те що у графі суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин він помилково зазначив, що ОСОБА_1 позбавлений права керування, а просить вважати дійсним, що ОСОБА_1 постановою ВП №56143470 обмежений у праві керування. При цьому відомостей про те, що ОСОБА_1 також було відомо про вказану помилку у протоколі, матеріали справи не містять.

-диск з відеозаписом, на якому зафіксовано, що на питання поліцейського чи обізнаний ОСОБА_1 про обмеження у праві керування, останній відповідає «так». При цьому, питання не містить конкретизації, які це обмеження та ким вони установлені.

З огляду на пояснення ОСОБА_1 надані у судовому засіданні, вказані матеріали не є достатніми доказами того, що ОСОБА_1 усвідомлював у вчиненні якого правопорушення він обвинувачується та був обізнаний про наявність встановлених щодо нього обмежень у праві керування транспортними засобами.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки за наслідками розгляду справи адміністративне стягнення на особу не накладається, то відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягненню з неї не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 40-1, 126, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Борзнянського районного суду О.В. Данько