П О С Т А Н О В А

іменем України

03 травня 2023 року м. Шаргород

Справа №152/402/23

Провадження №3/152/209/23

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області Славінська Н. Л.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, свідоцтво про народження НОМЕР_1 ,

- за ч.5 ст.126 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КпАП України, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП, а саме: 23.03.2023 року о 06 годині 35 хвилин на автодорозі Вороновиця-Тиврів-Шаргород керував транспортним засобом «Honda Tact» без державного номерного знаку, не маючи права керування таким транспортним засобом та будучи притягнутим до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч.5 ст.126 КУпАП на підставі постанови Шаргородського районного суду Вінницької області у справі №152/44/23 від 07.03.2023 року, тобто повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі ст.126 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників (ч.2 ст.276 КпАП України).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено автодорогу «Вороновиця-Тиврів-Шаргород».

До того ж, місцем проживання ОСОБА_1 зазначено с. Клекотина Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ч.2 ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі відповідних територіальних громад, затверджених КМУ.

Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX.

ОСОБА_2 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

Розгляд справи призначався на 10.04.2023 року та 03.05.2023 року.

В судові засідання на 10.04.2023 року та на 03.05.2023 року ОСОБА_1 викликався належним чином.

В суд на 10.04.2023 року та на 03.05.2023 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом надіслання судових повісток за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою (а.с.10, 11).

Згідно із зворотними рекомендованими поштовими повідомленнями, судові повістки про виклик до суду отримані ОСОБА_1 , відповідно 29.03.2023 року та 17.04.2023 року, тобто завчасно (а.с.10, 11).

Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання SMS-повістки за номером мобільного телефону, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1).

Згідно з довідкою про доставку SMS, повістка ОСОБА_1 на вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення номер мобільного телефону, судова повістка про виклик до суду на 03.05.2023 року доставлена 10.04.2023 року о 14 годині 43 хвилини (а.с.9).

При цьому, суд зауважує, що ОСОБА_1 не подавав будь-яких заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи про адміністративне правопорушення, заперечень щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 23.03.2023 року.

Так, частиною 1 ст.277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відтак, про дату розгляду справи ОСОБА_1 повідомлялася завчасно.

З огляду на викладене вважаю за можливе розглянути матеріали справи у відсутності ОСОБА_1 , що відповідає положенням ч.1 ст.268 КпАП України, якою передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, суд зауважує, що ч.2 ст.268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ вказаної категорії.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) зазначається, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом встановлено наступні обставини: 1) судові повістки з інформацією про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення отримані ОСОБА_1 29.03.2023 року та 17.04.2023 року, а також судова повістка про виклик до суду на 03.05.2023 року доставлена ОСОБА_1 шляхом SMS-інформування 10.04.2023 року о 14 годині 43 хвилини (а.с.9, 10, 11); 2) будь-які клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 , а також про відкладення розгляду справи, останнім не подані.

Таким чином, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 відомо про розгляд у Шаргородському районному суді справи про адміністративне правопорушення щодо нього, але останній, не прибувши до суду на визначені дату та час для розгляду справи про адміністративне правопорушення, своїми фактичними діями ігнорує виклик, що вказує на його небажання брати участь в судовому розгляді та, фактично, таким чином він реалізує надане йому право не з`являтися для розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вживав заходів для явки до суду, не подавав письмових заперечень проти викладених у протоколі обставин, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи.

Проте, розгляд справи про адміністративне правопорушення має встановлений КУпАП строк, тому повторне відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відтак, суд, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ч.1 ст.245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративні правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №136472 від 23.03.2023 року (а.с.1); копією постанови Шаргородського районного суду Вінницької області у справі №152/44/23 від 07.03.2023 року (а.с.2-4); відеозаписом фіксування адміністративного правопорушення на боді-камеру поліцейського, що міститься на електронному носієві DVD-R-диску (а.с.5).

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, він відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить усі необхідні відомості, передбачені вказаною нормою закону, підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу, яким останній не скористався (а.с.1).

З копії постанови Шаргородського районного суду Вінницької області у справі №152/44/23 від 07.03.2023 року, яка набрала законної сили 17.03.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП України, зокрема за те, що керував транспортним засобом, не маючи права керування даним видом транспортного засобу, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. (а.с.2-4).

Також, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення приєднано електронний носій DVD-R-диск з відеозаписом фіксування адміністративного правопорушення на нагрудну відеокамеру поліцейського (а.с.5).

Із відеозапису технічними засобами, здійсненого поліцейським, на якому зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №136472 від 23.03.2023 року відносно ОСОБА_1 , який переглянуто судом під час розгляду справи, вбачається, що поліцейський автомобіль, який рухається позаду, за допомогою звукового сигналу здійснює зупинку транспортного засобу «Honda Tact» без державного номерного знаку під керуванням ОСОБА_1 ; поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пред`явити посвідчення на право керування транспортними засобами, на що ОСОБА_1 відповів, що не має такого посвідчення; на запитання працівника поліції про те, чому транспортний засіб не має державного номерного знаку, ОСОБА_1 відповів, що транспортний засіб не зареєстрований; поліцейським складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП (а.с.5).

Наявні матеріали дозволяють встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, що встановлено ч.2 ст.251 КУпАП.

Відтак, відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із іншими доказами, проаналізованими судом.

Тому, суд вважає, що поліцейським зібрано достатньо доказів при складанні протоколу про адміністративне правопорушення для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Проаналізовані судом докази в сукупності, які є послідовними та не суперечать один одному, дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП, зокрема, повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами.

Порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

Відповідно ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення, суд враховує, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №136472 від 23.03.2023 року, не додано документів які підтверджують те, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Honda Tact» без державного номерного знаку, яким він керував 23.03.2023 року, відтак означений транспортний засіб не підлягає оплатному вилученню.

З довідки ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_1 , згідно з даними інформаційного порталу Національної поліції України та підсистеми «ГСЦ-Посвідчення водія», не отримував посвідчення водія (а.с.12).

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки посвідчення на право керування транспортним засобом ОСОБА_1 не отримував, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі викладеного та керуючись ч.5 ст.126, ст.ст.30, 283, 284, 287, 294, 299, 307 КпАП України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.5 ст.126 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: