Справа № 489/3656/21
Провадження № 33/812/119/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участю захисника Драненка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Драненком Віктором Володимировичем, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

06 березня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Драненко В.В. - звернувся з апеляційною скаргою разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2022 року, посилаючись на поважність причин його пропуску. На обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначав, що ні він, ні ОСОБА_1 не отримували копію оскаржуваної постанови, а про прийняте рішення ОСОБА_2 стало відомо лише 03 березня 2023 року від працівників поліції, які його зупинили.

Посилаючись на п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду вважає, що строк на оскарження вказаної постанови ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, просив його поновити.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Драненка В.В., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в клопотанні, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до чинного законодавства, початок 10-денного строку на апеляційне оскарження починається з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії учасниками судового провадження чи ознайомлення з її змістом.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 14 лютого 2022 року була подана 06 березня 2023 року, тобто, більше ніж через рік після винесення постанови.

Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Між тим у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не зазначені обставини, які б об`єктивно свідчили про пропуск цього строку з поважної причини. Не наведено таких обставин і у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції.

Так, судом першої інстанції справа неодноразово призначалась до розгляду (на 10 вересня 2021 року, 29 жовтня 2021 року та 14 лютого 2022 року). Обізнаність ОСОБА_1 про судове провадження у Ленінському районному суді м. Миколаєва щодо притягнення його до адміністративної відповідальності підтверджується тим, що 04 червня 2021 року ОСОБА_1 був укладений договір із адвокатам Драненко В.В. про надання правової допомоги. З матеріалів справи вбачається, що захисник ОСОБА_1 адвокат Драненко В.В. - 15 червня 2021 року знайомився з матеріалами справи, 03 серпня 2021 року подавав до суду клопотання про перенесення призначеного на 04 серпня 2021 року судового засідання з розгляду цієї справи, 26 жовтня 2021 року - подавав клопотання про перенесення призначеного на 29 жовтня 2021 року судового засідання та 14 лютого 2022 року о 08:58 год подав клопотання про перенесення розгляду справи, призначеного на 14.02.2022 року на 09:00 год (а.с. 13-15, 23, 25).

Враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу 14 лютого 2022 року у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, копію постанови суду 14 лютого 2022 року направлено на адресу ОСОБА_1 (а.с. 27).

Оскільки ОСОБА_1 був обізнаний про судовий розгляд справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та його захисник знав про призначення на 14 лютого 2022 року судового розгляду справи щодо притягнення його довірителя до адміністративної відповідальності, то, відповідно, мали змогу своєчасно дізнатись про стан судового провадження та оскаржити постанову суду в межах десятиденного строку, передбаченого ст.294 КУпАП.

При цьому матеріали справи не містять звернень ОСОБА_1 або його захисника про надання копії постанови суду. Відсутні у матеріалах справи і докази звернення ОСОБА_1 або його захисника до суду щодо з`ясування результатів розгляду клопотання від 14 лютого 2022 року про перенесення розгляду справи.

До того ж, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація в якому є загальнодоступною та безкоштовною, оскаржувана постанова була оприлюднена 16 лютого 2022 року.

Посилання апелянта на неотримання копії оскаржуваної постанови, як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки діючим законодавством перебіг строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення пов`язаний не з моментом отримання її копії, а з днем винесення постанови суду.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, враховуючи, що апеляційна скарга була подана більше ніж через рік після винесення постанови, наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не свідчать про їх поважність, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для його поновлення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.

Так, у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейським судом з прав людини наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, чого не було зроблено ОСОБА_1 та його захисником у даній справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, що як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

Між тим у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності апеляційним судом не було встановлено особливих і непереборних обставин, які б перешкоджали апелянту оскаржити постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2022 року у передбачений ст.294 КУпАП строк.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.2 ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, оскільки вона подана після закінчення встановленого законом строку на апеляційне скарження і у поновленні цього строку відмовлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць