Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2589/22
Провадження № 3/376/22/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

(додаткова)

"16" лютого 2023 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г. розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 160 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 16.02.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 грн.на користь держави без конфіскації предметів торгівлі.

Водночас, у резолютивній частині постанови суду не вирішено питання щодо стягнення судового збору з ОСОБА_1 за розгляд справи про адміністративне правопорушення.

У ст.283 КУпАП визначені вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Так, у вказаній статті, серед іншого, встановлено, що постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ст.304 КУпАП питання, пов`язанні з виконанням постанови про накладання адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, які б передбачали для учасників судового розгляду та суду можливість ухвалення додаткової постанови, якщо не було вирішено питання про судові витрати.

З огляду на викладене та враховуючи те, щоб були дотриманні процесуальні норми, з приводу стягнення судових витрат, суд приходить до виваженого та обґрунтованого висновку про застосування аналогії закону та застосування до даного наступних положень норм Цивільного процесуального законодавства.

Процесуальне законодавство направлено на регулювання суспільних відносин і сукупності галузей права, з метою захисту порушеного права, є насамперед правилом застосування норм матеріального права.

Так нормами, які застосовуються судом визначено у частинах 1 та 2 ст. 133 ЦПК України, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частин 1 п. 3, 3, 4 та 5 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналізуючи вищевикладене та враховуючи той факт, що в резолютивній частині постанови суду від 16.02.2023 не вирішено питання щодо судового збору, вважаю за необхідне постановити додаткову постанову та стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 294 КУпАП, ст. 270 ЦПК України,

постановив:

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя І. Г. Батовріна