Провадження №3/592/2163/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Роман Анатолійович, розглянувши матеріали які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП

з участю учасників справи про адміністративне правопорушення:

захисника Руднєва Є.Г.,

установив:

04.07.2023 о 02:27 в м.Суми по вул. Білопільський шлях поблизу б.22, водій ОСОБА_1 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку на місці зупинки т/з зі згоди водія, за допомогою Drager Alcotest 7510. Результат огляду позитивний 0,58 проміле, що зафіксовано на відеореєстратор персональний нагрудний Motorola Solutions 471940.

Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.9А ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Руднєв Є.Г. зазначив, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, а поліцейськими порушено процедуру освідування особи та не повідомлено Військову службу правопорядку у Збройних Силах України та матеріали справи не містять копії сертифікатів відповідності та свідоцтва про повірку газоаналізатора Drager Alkotest 7510, тому просив закрити справу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи, суддя приходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №046972 від 04.07.2023 підтверджується дослідженими доказами, а саме:

-чеком газоаналізатора Alcotest Drager 7510 (а.с.2), результат огляду 0,58 проміле, з результатами ознайомлений, про що свідчить підпис у відповідній графі;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка, що не відповідає дійсності, з результатами ОСОБА_1 погодився, про що свідчить підпис останнього у відповідній графі;

-розпискою ОСОБА_2 від 04.07.2023 (а.с.4), згідно якої остання зобов`язалася доставити автомобіль на місце стоянки та не допускати ОСОБА_1 до керування;

-довідкою Інспектора відділу АП УПП в Сумській області (а.с.5) згідно якої ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_1 від 20.09.2022. Посвідчення вилучено у відповідності до ст.265-1 КУпАП. Протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався;

-відеозаписами з нагрудних та автомобільного відеореєстраторів поліцейських на яких зафіксована процедура проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який висловив згоду пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, та не висловив незгоди з його результатом.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), суддя не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

При цьому адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за керування т/з у стані алкогольного сп`яніння, а матеріали справи мають достатньо доказів, яким доведено як факт керування т/з особою, так і факт перебування цієї особи у стані алкогольного сп`яніння.

У свою чергу порядок проходження огляду на стан сп`яніння, про який йдеться мова, закріплений у ст. 266 КУпАП.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: 1) проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами).

При цьому доводи захисника про порушення процедури освідування, оскільки не було повідомлено та залучено Військову службу правопорядку у Збройних Силах України не можуть бути прийняті до уваги.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто, ст. 266-1 КУпАП не встановлено окремого порядку огляду військовослужбовців щодо яких є підстави вважати, що вони керують транспортними засобами у станів алкогольного сп`яніння (ст.130 КУпАП), тому проводячи огляд ОСОБА_1 з метою визначення стану алкогольного сп`яніння поліцейські обґрунтовано керувались вимогами ст. 266 КУпАП.

Зважаючи на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не за ст. 172-20 чи 178 КУпАП, поліцейські у повній відповідності з вимогами закону здійснили огляд ОСОБА_1 самостійно, без залучення представників Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Доводи сторони захисту щодо відсутності в матеріалах справи копії сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку газоаналізатора Drager Alkotest 7510 також є безпідставними, так як підставою для експлуатації засобу вимірювальної техніки (ЗВТ) є сертифікат перевірки його типу, що відповідає вимогам ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності.

Зокрема, ЗВТ газоаналізатор «Alkotest Drager 7510» Safety AG & Co. KGaA Revalstar 1, 23560 Lubeck Germany має сертифікат №UA.TR.001 101-17, виданий 05.10.2017 та діє до 05.10.2027, тому огляд ОСОБА_3 на стан сп`яніння проведений шляхом використання працівниками дозволеного ЗВТ.

Долучений сертифікат відповідності UA.TR.039.645 стосується системи управління якості під час виробництва, та не є документом, який свідчить про можливість чи неможливість використання цього засобу під час огляду подія поліцейським, згідно з вимогами КУпАП та ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Твердження сторони захисту про те, що достовірними показання приладу, яким проводився огляд не можна через відсутність своєчасного калібрування також є необґрунтованими.

Зокрема, ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про метрологію і метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Положеннями ст. 17 вказаного Закону врегульовано Порядок повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, а ст. 27 Закону регулює питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання. Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для вказаної категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить один рік.

Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Оскільки останнє калібрування даного приладу «Drager «Alcotest 7510» було проведено 28.12.2022, то станом на дату проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Таким чином, ОСОБА_1 щодо якого були об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку пройшов відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з та не висловив незгоди з його результатом, внаслідок чого і був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що захисником не доведено вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності, з огляду на наступне.

Згідно ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Стаття 17 КУпАП наводить вичерпний перелік обставин, які виключають можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності у разі вчинення нею адміністративного правопорушення. Варто розуміти, що скоєне особою діяння містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею КУпАП, проте через вказані обставини не є адміністративними правопорушенням.

Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За наявності усіх трьох наведених вище обставин особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.

Захисником не доведено що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Більш того, ОСОБА_1 керував автомобілем в присутності особи, яка згідно наявної в матеріалах справи розписки, зобов`язалась доставити автомобіль до місця стоянки.

При цьому суд враховує, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Враховуючи характер правопорушення та особу винного, вважаю необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі ст. 40-1, 283 ч.5 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ч.5 ст.283 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в її разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений у строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко