Справа № 145/184/23
Провадження № 33/801/392/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вальчук В. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк чотири місяці. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з цією постановою, 24 березня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відеозапис із нагрудної камери працівника поліції не може слугувати доказом його вини у вчиненому правопорушенні, оскільки з нього не видно, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Geelу СК», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час його переслідування працівниками поліції. Особою, яка дійсно перебувала за кермом даного автомобіля був ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі скаржник ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що первинну апеляційну скаргу на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року ним було подано в межах строку на апеляційне оскарження, однак постановою Вінницького апеляційного суду від 16 березня 2023 року апеляційна скарга була повернута з підстав пропуску такого строку. Звернувшись з апеляційною скаргою вдруге 24 березня 2023 року, скаржник вказав, що останній день строку на оскарження постанови суду першої інстанції від 22 лютого 2023 року припадав на вихідний день 04 березня 2023 року, а апеляційну скаргу ним було подано в перший після нього робочий день 06 березня 2023 року. Вказані обставини зумовили повторну подачу апеляційної скарги.

Апеляційний суд вважає, що клопотання слід задовольнити з огляду на таке.

За правилом статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскільки вперше апеляційну скаргу скаржником подано 06 березня 2023 року, тобто в перший робочий день після останнього дня строку, який припав на вихідний день, а 24 березня 2023 року невідкладно після ознайомлення зі змістом постанови Вінницького апеляційного суду від 16 березня 2023 року ним було подано апеляційну скаргу вдруге, тому строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин та його слід поновити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з огляду на таке.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 122-2 КУпАП передбачена відповідальність у разі невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2023 року о 13 год. 55 хв. в смт. Тиврові, Вінницького району Вінницької області по вул. Слобожанській-Шевченка- Франка, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Geelу СК», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та за допомогою спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 320794, складеним 20 січня 2023 року о 14 год. 00 хв., у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с.2).

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що ОСОБА_1 вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу не виконав, тому поліцейські наздоганяли транспортний засіб «Geelу СК», державний номерний знак НОМЕР_1 , під його керуванням (а.с.3-4).

Згідно з вимогами п. 2.4 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського зупинитися, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 320794, складеного 20 січня 2023 року, ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту не заявляв, від підпису у протоколі відмовився.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 транспортним засобом «Geelу СК», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час його переслідування працівниками поліції не керував, не приймаються до уваги, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та свідчать про бажання уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Зокрема вони спростовуються дослідженими відеозаписами, з яких видно, що саме він керував транспортним засобом, під`їжджаючи до будинку, пересів на пасажирське сидіння та потім вийшов через двері пасажирського сидіння. Досліджені судом відеозаписи є достатньо інформативними, послідовними та охоплюють період з часу намагання працівниками поліції зупинити автомобіль до того моменту, як водій ОСОБА_1 виходить із пасажирського сидіння і тікає від поліцейських. Наведені обставини є підтвердженням того, що на момент зупинки транспортного засобу він був водієм у розумінні п. 1.10 ПДР України та автомобілем керував. Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів того, що вказаним автомобілем керувала інша особа. Апеляційний суд констатує, що у разі, коли особа не керувала транспортним засобом, то у неї немає об`єктивних причин для втечі від поліцейських.

Доводи апеляційної скарги про те, що особою, яка дійсно перебувала за кермом автомобіля «Geelу СК», державний номерний знак НОМЕР_1 , був ОСОБА_2 , є безпідставними з огляду на відсутність відомостей щодо саме цієї особи як водія даного транспортного засобу під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Вказані обставини не спростовані скаржником належними та допустимими доказами, тому доводи апеляційної скарги про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, є необґрунтованими.

З урахуванням наведеного, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук