ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 643/3416/22 Головуючий 1 інстанції: Новіченко Н.В.
Провадження №: 33/818/250/23 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленко В.В., без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Морозова В.Ю., який не заперечував про розгляд справи без правопорушника, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника та правопорушника на постанову Московського районного суду м. Харкова від 24 01 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн.80 коп.

Постановою встановлено, що 23.11.2022 року о 21 год. 35 хв. у м. Харкові, вул. Валентинівська, буд. 20, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ21112», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6810», результат 1, 34 проміле, тест № 1818

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 та його захисник Морозов В.Ю. подали апеляційну скаргу, в якій просять постанову Московського районного суду м. Харкова від 24 01 2023 року скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апелянти посилаються на незаконність та необгрунтованість постанови, оскільки судом під час розгляду справи були проігноровані чисельні порушення працівників поліції щодо неналежності доказів, не було надано правопорушнику захисника.

Правопорушник вважає, що відомості, вказані в протоколі про правопорушення щодо керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки у відеодоказах не містяться ознаки алкогольного сп`яніння які б надали можливість зробити висновок, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що на його думку, унеможливлює процес доказування. Крім того, правопорушник зазначає, що його не відсторонювали від керування транспортним засобом, не роз`яснювали йому його права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. Також вказує, що працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння у лікарні. В протоколі, на думку правопорушника, відсутність дані засобу відеофіксації, яким велось відеофіксація, і не містяться повний фрагмент відеозапису. Відомості щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення відсутні в матеріалах справи, що впливає на вирішення питання щодо належної правової кваліфікації вчиненого правопорушення.

Як зазначив правопорушник, в протоколі не зазначено та не конкретизовано наявність чи відсутність у ОСОБА_1 відповідних ознак стану алкогольного сп`яніння. Під час проводження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, не вписані дані свідків, а саме номера їх мобільних телефоні. Крім того, в протоколі маються виправлення у графі, що вказує на додатки до протоколу.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати та провадження відносно нього закрити.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив їх задовольнити та скасувати постанову суду і закрити провадження по справі.

Правопорушник в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин від нього не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши представлені матеріали адміністративного провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановлених обставин, постановити мотивоване законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху України.

Переглядаючи оскаржувану постанову за апеляційними доводами ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд дійшов висновку про її законність та обґрунтованість, враховуючи наявність доказів, які були вивчені судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка.

Зокрема, відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення (арк.2) вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння 1,34 проміле (арк.3), тест №1818.

Відповідно до роздруківки газоаналізатора Драгер (арк. 3) вбачається, що вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі склав 1,34 проміле. Цей результат ОСОБА_1 не оспорював, про що свідчить його власноручний підпис у цій роздруківці, а також у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у графі «з результатом огляду згоден».

Відповідно до відомостей відеозапису, який міститься в матеріалах справи (арк. 5), вбачається, що працівники поліції у присутності свідків дійсно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, пояснивши йому про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 намагався вирішити це питання незаконним шляхом, тобто домовитись з працівниками поліції (22.34.29) На що, працівники поліції йому повідомили, що «зараз підвезуть Драгер» Після чого, ОСОБА_1 зазначив, що він все підпише, оскільки вважає, що зайвого працівниками поліції не буде зазначено в протоколі (22.43.55) і сказав, що напише, що він випив. Після цього, працівники поліції йому повідомили, що йому потрібно чітко відповісти на питання, чи буде він проходити освідування, на що ОСОБА_1 відповів, що «да, буду, без проблем». Після цього (22.46.53) ОСОБА_1 сказав : «Давайте я подпишу, что я везде отказываюсь». На що працівниками поліції йому було роз`яснено, що йому буде дано запитання, чи буде він дути або ні, якщо він не хоче дути, то вони складуть відмову, або, якщо правопорушник бажає, то вони дадуть йому таку можливість. Після цього, знов запитали у ОСОБА_1 , чи бажає він продутись в драгер, пояснивши при цьому, що дають йому таку можливість, а не примушують.

В 22.49.25 в присутності двох свідків у ОСОБА_1 знов запитали, чи буде він дути у Драгер? На що останній повідомив, що підпише усе. Працівники поліції наголосили, що їм потрібна чітка відповідь, буде або ні, на що ОСОБА_1 відповів, що він підпише, що він випив, що винний і може продутись.

В 22.50.25 в присутності двох свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на алкотестер Драгер, що ОСОБА_1 зробив о 22.51.04. Після чого, о 22.51.27 газоаналізатор Драгер видав результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, який був позитивним, а саме 1,34 проміле. Після чого у ОСОБА_1 запитали, чи згоден він, на що останній відповів, що згоден і нічого не оспорює.

На проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 не наполягав.

Слід зауважити, що в протоколі ОСОБА_1 заперечень щодо незгоди із проведеним оглядом не було зазначено.

Належить звернути увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 та його адвокат суду не надали. Тому твердження апелянтів щодо здійснення щодо ОСОБА_1 психологічного тиску та дискредитації його не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені об`єктивними даними.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 (арк. 8), 23.11.2022 року її було залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адмінправопорушення за ознаками ст.130 КУпАП. Як пояснила свідок, в її присутності водій ВАЗ 21112 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 на місці, зі згоди водія ОСОБА_1 . Крім того, водій був ознайомлений в присутності свідка зі змістом протоколу та зі своїми правами за ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. А тому, твердження апелянтів, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права є необґрунтованими.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 (арк.9), вбачається, що 23.11.2022 р. його було залучено в якості свідка при оформленні протоколу про правопорушення за ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. Як пояснив свідок, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився, результат огляду позитивний 1,34 проміле.

Аналізуючи письмові пояснення свідків, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є послідовними, узгоджуються один з одним, а також з відомостями матеріалів справи, та підтверджують те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки вказують саме на нього, а твердження ОСОБА_1 про те, що в справі відсутні докази, що він дійсно керував транспортним засобом, суд розцінює як спосіб захисту та уникнення відповідальності.

Посилання апелянтів на відсутність даних свідків при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в акті огляду, а саме їх номерів телефонів, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки така вимога не є обов`язковою, так як передбачає зазначення П.І.Б. свідків та їх місце проживання (перебування).

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Твердження апелянта, що працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння у лікарні є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, за допомогою спеціальних технічних засобів, а саме газоаналізатора Драгер Алкотест 6820, і з його висновками був згоден, що підтверджується роздруківкою тесту (а.с.3), актом огляду (а.с.6) і відеозаписом (а.с.5).

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Відповідно до п.3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Інспектором поліції В. Терещенком в рапорті було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Також вказано, що водій погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, результат позитивний 1,34 проміле. У зв`язку з чим, на ОСОБА_1 було складено протокол ААБ 120193 за ч.1 ст.130 КУпАП, видано ТД DT209546. Транспортний засіб було передано тверезому водію.

Отже вбачається, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що 23.11.2022 року був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та погодився з його результатом, що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Посилання апелянта на відсутність в протоколі даних щодо моделі та номеру засобів відеофіксації не відповідає фактичним даним, що містяться в матеріалах справи, оскільки на а.с.2 в протоколі про адмінправопорушення ААБ 120193 зазначено, що до протоколу додається відео з бодікамери, яка має номер 471709. Відсутність повного фрагменту відеозапису не є підставою для визнання цього доказу неналежним. На відеозаписі з бодікамери поліцейських, які додані до матеріалів справи, зафіксовано достатньо відомостей, які крім інших, зокрема протоколу про адмінправопорушення, пояснень свідків, висновку та акту огляду на стан сп`яніння доказують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про наявність в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Слід зауважити, що відеозапис є не єдиним доказом про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку.

Посилання на те, що матеріали справи не містять відомостей про минуле притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вказані доводи не мають значення для кваліфікації дій водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вони не приймаються.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, щодо порушення порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не спростовують висновків суду про порушення ОСОБА_1 вимог 2.9 «А» ПДР України. Законодавець надає водієві право у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції в закладі охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції).

ОСОБА_1 з результатами проведеного поліцейськими оглядом погодився, про що свідчить його підпис, а заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення в порядку передбаченому ст. 267 КУпАП не оскаржував.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисника апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

З врахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік застосоване до ОСОБА_1 є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.9А Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності і посилання в апеляційній скарзі на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 24 01 2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника та правопорушника залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило