Справа № 606/69/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Мельник А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 18.12.2022 близько 11 год 50 хв. по місцю проживання колишньої тещі ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно останньої, а саме вживав нецензурну лексику в її сторону, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Про вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення 06.01.2023 складено протокол серії ВАВ №547187 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився повторно, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №547187 від 06.01.2023; рапортом помічника чергового відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Мойсея С.Б. від 18.12.2022; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.12.2022; постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03.08.2022 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та іншими матеріалами справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За приписами ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя) (п.4 ч.2 ст.3 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Частиною 2 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії передбаченні ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення повторно протягом року домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33, 40-1, 173-2, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. судового збору в користь держави.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя А.В. Мельник