ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 623/3522/21 Номер провадження 33/814/376/23Головуючий у 1-й інстанції Бєссонова Т.Д. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорськ Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто судовий збір.

Постановою судді Бєсєдіна Є.М. визнано винуватим у тому, що він 29.08.2021 о 20.40 год по вул. Соборній м. Ізюм Харківської області керував транспортним засобом Can-Av Outlander без державного номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2,5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, постановити нову, якою закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що під час розгляду справи суд не врахував його пояснення та зауваження щодо порушення оформлення правопорушення.

Зокрема не звернув увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підписи свідків, з відео не вбачається їх присутність під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Під час складання протоколу його не було забезпечено правовою допомогою та відмовлено у ознайомленні з доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Вважає, що відеозапис не містить фіксації його руху по тротуару, неможливо встановити хто за кермом квадрацикла. Стверджує, що він за кермом транспортного засобу не був. Працівники поліції не бачили сам факт його керування квадрациклом, а приїхали, коли транспортний засіб був припаркований на тротуарі.

Відеозапис вважає неналежним доказом, так як у протоколі не зазначено на який носій знято відеозапис, а відеозапис керування транспортним засобом зроблений не боді-камерою працівника поліції, а за допомоги іншого пристрою.

Матеріали справи не містять відеофіксації його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, або в закладі охорони здоров`я.

Також зазначив, що відповідно до діючого законодавства у нього повинні були вилучити транспортний засіб, що також було б підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення, проте цього не було, що вказує на безпідставне складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення неправильно вказано серію посвідчення водія, дані про відсутність у нього роботи.

Письмові пояснення свідків вважає недопустимими, так як відібрані з порушенням процесуального оформлення.

Відсутні дані про вручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення в присутності свідків.

Тому вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду під час розгляду матеріалу щодо ОСОБА_1 були виконані в повному обсязі.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на докази, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення, згідно з даними якого ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці зупинки або в медичному закладі в присутності двох свідків; відеозаписом та іншими матеріалами, поясненнями свідків.

Оцінивши зазначені докази, суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Працівники патрульної поліції, у разі наявності ознак, проводять огляд водія на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, які дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спільний наказ МОЗ і МВС від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Відповідно до цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, встановивши вказані ознаки, працівники поліції зобов`язані запропонувати водієві пройти огляд.

З відеозапису камери спостереження навпроти зупинки громадського транспорту, вбачається, що водій на квадрациклі з проїжджої частини дороги заїхав на тротуар перед зупинкою громадського транспорту, проїхав по тротуарі повз зупинку громадського транспорту та зупинився неподалік неї. В цей час до нього підійшли пішоходи, які йшли по тротуару і розпочали спілкування з водієм транспортного засобу, який з часу зупинки до приїзду працівників поліції продовжив сидіти на кварациклі.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом також підтверджують свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відеозапис у відділі поліції, яким зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення, на якому ОСОБА_1 сам зазначав, що він заїхав на тротуар на 2 метри. Тобто фактично підтвердив те, що він керував транспортним засобом.

З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наданих в судовому засіданні вбачається, що вони, перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту «1000 Дрібниць» в м. Ізюмі Харківської області, побачили квадрацикл під керуванням ОСОБА_1 , який заїхав на тротуар та продовжив рух по тротуару. Вони перегородили йому дорогу та зробили зауваження. Проте водій, у якого були ознаки алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно та почав виражатися на їх адресу нецензурною лайкою. Коли приїхали працівники поліції, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 в їх присутності відмовився. Щодо вказаної обставини свідки надали письмові пояснення.

Пояснення свідків надані в судовому засіданні відповідають їх письмовим поясненням, тому підстав визнавати письмові докази недопустимими, про що зазначає ОСОБА_1 , немає.

Відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі підтвердив працівник поліції, який виїжджав на місце події та складав протокол про адміністративне правопорушення, а також відеозапис у відділі поліції, яким зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Can-Av Outlander без державного номерного знаку 29.08.2021 о 20.40 год вказує постанова від 29.08.2021 серії БАБ № 995890 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП, а саме: за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується не лише відеозаписом з камери спостереження та відеозаписом у відділі поліції, де ОСОБА_1 зазначав, що він заїхав на тротуар, а й іншими доказами, зокрема поясненнями свідків та постановою від 29.08.2021 серії БАБ № 995890, яка не скасована, тому не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення технічних носіїв, якими зафіксовано подію, не вказує на недопустимість цих відеозаписів.

Від проходження огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків на місці зупинки, як передбачає Закон, що підтверджується поясненнями свідків та іншими матеріалами в їх сукупності.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, цей обов`язок водія передбачений Правилами дорожнього руху, які він зобов`язаний знати, і в яких зазначено про огляд.

За таких підстав ОСОБА_1 не доведено, що був порушений, встановлений Законом, порядок з`ясування відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що має наслідком його недійсність.

Отже, доводи ОСОБА_1 про відсутність доказів адміністративного правопорушення є безпідставними.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильним.

Крім цього, необхідно зазначити, що обов`язкова участь захисника під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, КУпАП не передбачена, з відеозапису вбачається, що працівники поліції жодним чином не перешкоджали ОСОБА_1 залученню захисника, проте, крім словесного висловлення бажання мати захисника, ОСОБА_1 не вчиняв дій для забезпечення захисника.

За наявними у працівників поліції письмовими доказами на час складання протоколу ОСОБА_1 ознайомили, що підтверджується відеозаписом, від підпису про ознайомлення з протоколом та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Не відповідають дійсності і доводи апелянта по те, що у протоколі неправильно зазначено серію та номер посвідчення водія, а дані щодо наявності чи відсутності роботи не впливають на правильність оформлення протоколу.

З огляду на вказане, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

За таких підстав, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Герасименко