справа № 757/9892/22-п
головуючий у суді І інстанції Смик С.І.
провадження № 33/824/459/2023
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Чертової О.С., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Одінцова Едвіна Володимировича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що 11 січня 2022 року о 03 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. А. Первозванного, 5, у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Одінцов Е.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відео реєстратор поліцейського був увімкнений не з самого початку та з відеозапису не вбачається, хто виходив із транспортного засобу, а відеозапис починається з того, як ОСОБА_1 з ще однією особою стоїть на узбіччі та спілкується з працівниками поліції. Судом першої інстанції не враховано позицію ОСОБА_1 , який не визнав факт керування транспортним засобом та зазначив, що водій втік.

Після складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд лікаря, за результатами якого наявність алкоголю та наркотичних засобів не виявлено.

Одночасно представником ОСОБА_1 - адвокатом Одінцовим Е.В. заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтоване тим, що апеляційну скаргу подано 17 жовтня 2022 року до суду першої інстанції. Постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року апеляційну скаргу Одінцова Е.В. повернуто та роз`яснено право повторного звернення з апеляційною скаргою. Повний текст постанови з додатками вручено захиснику 03 листопада 2022 року. Після цього захисником повторно подано апеляційну скаргу, яку постаново. Київського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року повернуто особі, яка її подала, та роз`ясненого право повторного звернення з апеляційною скаргою. Про наявність указаної постанови захисник дізнався лише 29 листопада 2022 року.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.

За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Гарантуючи відповідно до частини 1 статті 55 Основного Закону України право особи на судовий захист, Конституція України визначає основні засади судочинства, метою закріплення яких є, зокрема, забезпечення неупередженості здійснення правосуддя судом, відповідність винесеного рішення верховенству права, а також своєчасне, ефективне та справедливе поновлення особи в правах протягом розумних строків.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Отже, реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у суді апеляційної інстанцій; перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

На підставі викладеного, враховуючи, що представнику ОСОБА_1 - адвокату Одінцову Е.В. двічі повернуто апеляційні скарги на указану постанову суду першої інстанції (вдруге - постановою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року) та роз`яснено його право на повторне звернення з апеляційною скаргою, необхідно дійти висновку, що строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.

18 січня 2023 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Одінцова Е.В. до апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, який призначений на 18 січня 2023 року о 13:15 год., у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Вирішуючи подане клопотання, апеляційний суд ураховує, що до клопотання не надано доказів на підтвердження обставин, які у ньому зазначені, а згідно з частиною 6 статті 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на належне повідомлення представника ОСОБА_1 - адвоката Одінцова Е.В., апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника скаржника.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху визначено, що керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу додано відеоматеріал, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_1 , який знаходився на узбіччі вул. А. Первозванного, 5, у м. Києві, біля транспортного засобу марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , з працівниками поліції під час якого ОСОБА_1 зазначив, що водій указаного транспортного засобу втік (03:27 хв. відеозапису), заперечував факт керування ним транспортного засобу та вимагав у працівників поліції показати йому запис з відео реєстратора, на якому це зафіксовано (04:06 хв. відеозапису).

Працівники поліції показали ОСОБА_1 відеозапис з реєстратора (05:07 хвилина відеозапису) та коментували, що на ньому зафіксована дорожньо-транспортна подія, після якої з автомобіля вийшов водій. Після перегляду відео ОСОБА_1 погодився, що водієм був саме він (05:48 хвилина відеозапису) та надав працівникам поліції для огляду посвідчення водія у додатку «Дія».

Працівниками патрульної поліції повідомлено ОСОБА_1 про наявність й нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запаху алкоголю з порожнини рота та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Drager Alcotest» або у медичному закладі (07:27 відеозапису). ОСОБА_1 запитав працівників поліції щодо підстав для проходження ним такого огляду, а потім зазначив, що не розуміє про що говорить працівник поліції та попросив розмовляти з ним російською мовою. Після цього ОСОБА_1 зазначив, що не збирається проходить огляд на стан сп`яніння (08:22 хв. відеозапису) та знову заперечував факт керування транспортним засобом.

Працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених частинами 1, 2 статті 6 Європейської Конвенції з прав людини.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи, зокрема відеозаписом, на якому ОСОБА_1 після перегляду відео визнав факт керування ним транспортним засобом, допустимість та достовірність яких не викликає в апеляційного суду сумнівів.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Одінцова Едвіна Володимирович про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Одінцову Едвіну Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Одінцова Едвіна Володимирович залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова