ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року м.Чернівці

Суддя Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Михайлюка М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_1 на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 січня 2023 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України не працюючого , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 536,80 гривні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй скарзі апелянт посилається на те, що постанова районного суду є передчасною та такою, що позбавила його права на захист, оскільки він не був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Зазначає, що поліцейськими було складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з порушенням у частині доказів, зокрема не зазначено посилання, на який технічний засіб здійснювалась відеофіксація.

Вказує, що у матеріалах справи відсутні докази правомірної зупинки транспортного засобу, а також фіксація того, що саме він керував транспортним засобом.

Додає, що спеціальний технічний засіб Alkotest 6810, за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння, не є спеціальних технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом відповідно до наказу МВС та МОЗ 1452/735.

Стверджує, що відсутність повірки алкотестера «Драгер» у визначений термін ставить під сумнів його придатність та результат огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що поліцейські не надали йому направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і воно відсутнє в матеріалах справи та висновок лікаря, що є порушенням вимог Інструкції.

Додає, що результати проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі є сумнівним, оскільки результати пройдених оглядів відрізняються та у матеріалах справи відсутні дані щодо прав лікаря на наявність доступу на проведення огляду.

____________________________________________________________________

ЄУНСС 723/17/23 Головуючий в І інстанції: Дячук О.О.

Номер справи 33/822/97/23 Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

Зазначає, що лікарем всупереч інструкції не були проведені лабораторні дослідженні на виявлення стану алкогольного сп`янінням, а проведено приладом «Драгер», який є несертифікованим, тому існує сумнів у достовірності результатів огляду.

Також апелянтом були подані доповнення, в яких він долучив документи, отримані від КНП «Сторожинецька БЛІЛ», що підтверджують його доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Таким чином, на підставі наведеного, вважає проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння недійсним, тому постанова районного суду підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 01.01.2023 року о 01 год. 30 хв. в м. Сторожинець по вул. Б.Хмельницького, керував транспортним засобом марки «Богдан 21140», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9А Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою алкотестера «Драгер» ARAM 3568, тест №606 та у Сторожинецькій БЛІЛ.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_1 до початку апеляційного розгляду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, а тому апеляційний суд на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухвалення оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Відповідно до п.2.9.а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цієї заборони тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №183109 від 01 січня 2023 року, ОСОБА_1 , цього ж дня о 01 год. 30 хв. в м. Сторожинець по вул. Б.Хмельницького, керував транспортним засобом марки «Богдан 21140», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою алкотестера «Драгер» ARAM 3568, тест №606 та у Сторожинецькій БЛІЛ( а.с.1).

Протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним і допустимим доказом у справі.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) за допомогою приладу ARM «Drager». Результат огляду позитивний 0,46 ‰ ( а.с.4).

З роздруківки Drager Alkotest 6810 , прилад №ARAM 3568 вбачається, що результат тесту водія ОСОБА_1 на алкоголь позитивний, вміст алкоголю становить 0,46 ‰ (а.с.2).

З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, тому проходив повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, про що свідчить висновок лікаря КНП «Сторожинецька БЛІЛ» №1 , складений о 01 год.45. хв. 01 січня 2023 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного піянні , результат позитивний 0,38‰ ( а.с.6).

Крім того, факт проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом, долученим працівниками поліції до матеріалів справи.

З даного відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом та підтвердив, що вживав алкогольні напої а саме стакан вина, пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не погодився з результатом, тому повторно пройшов огляд у медичному закладі за допомогою приладу Драгер, результат становив 0,38‰.

Посилання апелянта на те, що пояснення у протоколі він писав в умовах впливу психологічного тиску працівників поліції є безпідставними, оскільки з відеозапису жодного тиску на ОСОБА_1 з боку працівників поліції не вбачається. ОСОБА_1 добровільно вказав, ще до складення протоколу, що вживав алкогольні напої, а саме стакан вина.

Відсутність направлення в матеріалах справи не може слугувати підставою для скасування постанови та свідчити про порушення процедури огляду, оскільки не спростовує факту проходження ОСОБА_1 огляду в медичному закладі, що він сам не заперечує

Крім того з акту огляду та висновку лікаря вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений в установленому законом порядку інспектором СРПП ВП №1 м. Сорожинець Савюк І.М. до медичного закладу.

Посилання апелянта на те, що йому всупереч вимогам Інструкції не вручено копію висновку про результати огляду спростовуються відеозаписом та самим висновком, з яких встановлено, що ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватись з результатами огляду та підписати висновок. Таким чином, ОСОБА_1 не реалізував своє право на отримання копії висновку.

Твердження захисту про неправомірність зупинки транспортного засобу апеляційний суд оцінює критично.

З матеріалів справи встановлено, що зупинка транспортного засобу була здійснена в нічну пору доби.

Згідно ч.1 ст.8 ЗУ « Про правовий режим воєнного стану», під час воєнного стану запроваджуються та здійснюються в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, зокрема комендантська година (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень).

Згідно ч.4 ст.8 ЗУ «Про національну поліцію», під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Стаття 24 вказаного закону передбачає додаткові повноваження поліції, зокрема забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Таким чином, підстав вважати зупинку ОСОБА_1 в комендантську годину в період воєнного стану неправомірною у апеляційного суду немає.

Доводи захисту, про те, що результат огляду на місці зупинки є недійсним, оскільки він здійснювався за допомогою приладу Drager Alkotest 6810, який не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на місці і виявив бажання проходити огляд в медичному закладі.

Таким чином, апеляційний суд приймає до уваги результат огляду, який був пройдений ОСОБА_1 в медичному закладі.

Посилання апелянта на те, що прилад Драгер, за допомогою якого здійснювався огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі є несертифікований, що ставить під сумнів його належну роботу, спростовуються.

Правомірність використання газоаналізатора Alkotest 5510 підтверджується сертифікатом та копією свідоцтва про повірку приладу від 25.08.2022 року, яке було чинним до 25.08.2023, у той час як водій на стан сп`яніння проходив перевірку 01.01.2023.

Крім того, перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до даних державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, до дозволених для застосування на території України медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/2014 у якого необмежений строк дії, належить, зокрема і Газоаналізатор Drager Alcotest 5510.

Таким чином, всупереч доводам апелянта, апеляційний не знаходить підстав вважати даний технічний засіб Drager Alkotest 5510 не дозволеним, не справним, а результати огляду недійсними.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що стан сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлюється лікарем не лише виключно за результатами тестів і спеціальних технічних засобів, а й після проведення повного медичного обстеження особи та виявлення ознак сп`яніння або перебування під впливом медичних препаратів.

При цьому, лікар медичного закладу самостійно проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення такого стану і на підставі сукупності отриманих даних оцінює їх як особа, яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе відповідальність за правильність свого висновку.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що проведення огляду лише за допомогою приладу «Драгер» замість проведення лабораторних досліджень є порушенням Інструкції.

Відповідно до п.9 Розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735, для проведення лабораторних досліджень в закладах охорони здоров`я використовуються вимірювальної техніка та обладнання, дозволена МОЗ, яка підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що і було виконано лікарем.

Пунктами 12,13,14 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок дорожньо-транспортної пригоди перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Таким чином, визначення стану алкогольного сп`яніння шляхом лабораторного дослідження обов`язково здійснюється лише у окремо взятих випадках, зокрема, під час дорожньо-транспортної пригоди.

У своїй апеляційній скарзі сторона захисту посилається також на те, що огляд на стан сп`яніння проводився, лікарем ОСОБА_2 , яка не проходила відповідне тематичне удосконалення.

Крім того, згідно п.3 Розділу ІІІ, Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

З акту огляду та висновку лікаря встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводила лікар закладу охорони здоров`я ОСОБА_2 , що свідчить про те, що дана особа уповноважена на проведення огляду та володіє відповідними спеціальними знаннями і є компетентною особою для проведення огляду на стан сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстав вважати лікаря некомпетентним у апеляційного суду немає.

Ймовірне порушення лікарем положень внутрішньої інструкції при проведенні огляду на стан сп`яніння не можуть слугувати підставою для визнання результатів такого огляду недійсними у розумінні ст.266 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не повідомив його про розгляд справи, чим порушив право на захист, розглянувши справу без його участі апеляційний суд враховує.

Разом з цим, апеляційним судом було у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні і надати пояснення, однак останній подав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі за наявними матеріалами справи та долученими ним документами.

Інші доводи апелянта про неточності, допущені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема не зазначення посилання на технічний засіб, за допомогою, якого здійснювався відеозапис, не можуть слугувати підставою для скасування постанови і закриття провадження у справі, оскільки не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов переконливого висновку, що наявні у справі докази є послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на ряд порушень, допущених поліцейськими, лікарем та районним судом, однак вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є істотними та не спростовують факту порушення ним п.2.9А ПДР.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до ст.33 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

10.02.2023 року

(дата засвідчення копії)