Справа № 740/324/23
Провадження № 3/740/264/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 березня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Карпуся І.М.,
із секретарем судового засідання Зінич А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , проживає по АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 11 січня 2023 року о 19 год 45 хв по вул. Корчагіна в м. Ніжині Чернігівської області керував автомобілем Jeep, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в лікарні відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 подав заяву про визнання вини та згоду з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, з зазначенням клопотання не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки є військовослужбовцем на посаді водія і виконує ці обов"язки у тому числі у зоні бойових дій.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №158598 від 11.01.2023, відеозаписом на якому зафіксовано як з водійського місця автомобіля виходив ОСОБА_1 , явні ознаки у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння та його відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці і в медичному закладі, а також відсутність зі сторони ОСОБА_2 заперечень, що він керував автомобілем перед зупинкою.

У відповідності з положеннями ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст.9 Конституції України, а також ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний надмірний тягар» (рішення у справі від 02.11.2004 «Трегубенко проти України»).

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права, а також наведену вище практику ЄСПЛ, щодо недопустимості безальтернативного стягнення у справах про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі і до його посадових обов`язків входить керування транспортними засобами. Як вбачається з копій дорожніх листів виконував на автомобілі ЗІЛ-131 ряд перевезень вантажів, зокрема упродовж літа-осені-зими 2022 року неодноразово по м. Бахмут, у грудні 2022 року по маршруту Бахмут-Білецьке-Колотії-Ніжин, у листопаді 2022 року по маршруту Бахмут-Добропілля-Павлоград-Білецьке. Позитивно характеризується т.в.о. командира 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 . Позбавлення права керування транспортним засобами унеможливить виконання ним посадових обов`язків під час проходження військової служби.

Суд приймає до уваги, що 24 лютого 2022 року російська федерація розпочала повномасштабну збройну агресію прои України, у зв`язку з чим того ж дня відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому був неодноразово продовжений і триває до даного часу. Беручи до уваги, що ОСОБА_1 стоїть на обороні нашої держави та його військовий обов`язок пов`язаний із керуванням вантажним транспортним засобом, і він неодноразово виконував обов"язки щодо перевезення вантажів у зоні бойових дій, зокрема у м. Бахмут, позбавлення його права керування транспортними засобами унеможливить виконання ним бойових завдань по захисту Батьківщини, не сприятиме забезпеченню обороноздатності держави в період воєнного стану.

Також суд враховує, що дії вчинені ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини, визнання ОСОБА_1 вини, наявність позитивної характеристики за місцем несення військової служби, а також той факт, що тяжких наслідків від правопорушення не настало, суддя вважає, що з врахуванням вимог ст.23 КУпАП, а саме мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень та принципу пропорційності, на останнього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керуванння транспортними засобами.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу у порядку примусового виконання постанови відділом державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя І.М. Карпусь