Справа № 703/122/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Примака В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в :

27 грудня 2022 року поліцейським офіцером громади Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Портянко А.В. складено протокол серії ВАВ №530096 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідно до якого, ОСОБА_1 10 грудня 2022 року близько 10 години 30 хвилин в АДРЕСА_3 , влаштував сварку з колишньою тещею ОСОБА_2 , ображав її нецензурною лайкою, намагався вдарити її хвірткою, своїми діями заподіяв шкоду її психічному здоров`ю.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , 2014 року народження. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 зобов`язано не чинити йому перешкод в участі у вихованні їх сина та визначено порядок його зустрічей з сином. 10 грудня 2022 року, з урахуванням визначеного рішення суду порядку його зустрічей з сином, приїхав за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме до будинку АДРЕСА_3 , з метою побачити останнього. Приїхавши за вказаною адресою, його колишня теща ОСОБА_2 дитину з будинку не випустила, повідомивши, що він не бажає з ним бачитися, натомість розпочала сварку з ним. Оскільки його колишньою дружиною та колишньою тещею не виконувалося рішення суду та йому не надавали бачитися з дитиною, він викликав наряд поліції. Дійсно, під час спілкування з ОСОБА_2 штовхнув хвіртку за якою перебувала остання, однак з наміром зачинити хвіртку, а не нанести тілесні ушкодження ОСОБА_2 . Вважає, що будь-яких протиправних дій по відношенню до ОСОБА_2 не вчиняв, у зв`язку з чим просив провадження у справі закрити внаслідок відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 10 грудня 2022 року близько 10 години до будинку, в якому вона проживає разом з донькою ОСОБА_3 та онуком Ельдаром, приїхав її колишній зять ОСОБА_1 , якому рішенням суду встановлено порядок зустрічей з сином ОСОБА_5 . Враховуючи, що її онук ОСОБА_5 не бажав спілкуватися зі своїм батьком ОСОБА_1 , вона відчинила хвіртку подвір`я та повідомила про це ОСОБА_1 . Після цього, ОСОБА_1 зателефонував до поліції, у зв`язку з чим вона йому повідомила, що постійний виклик поліції є неправильним, внаслідок чого ОСОБА_1 висловився у її бік нецензурною лайкою, а потім, коли вона перебувала за хвірткою та трималася за неї, штовхнув хвіртку. У зв`язку з вказаними діями ОСОБА_1 вона викликала працівників поліції. Після прибуття працівників поліції до її будинку, ОСОБА_1 погрожував їм. Стверджує, що насилля з боку ОСОБА_1 щодо неї проявилося у його висловлюваннях нецензурною лайкою, у поштовху хвірткою, який не завдав їй тілесних ушкоджень, її фотографуванні та погрозах притягнення до відповідальності за невиконання рішення суду, а завдана шкода полягає в її перебуванні у стресовому стані, після вчинення ОСОБА_1 вказаних дій. За медичною допомогою вона не зверталася.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є її колишнім чоловіком та батько сина ОСОБА_5 . Після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 вона змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». Рішенням суду встановлено порядок побачень ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 кожної суботи приїздить до місця її спільного з сином та її матір`ю проживання для реалізації свого права на участь у вихованні дитини. Так, 10 грудня 2022 року близько 11 години до місця їх проживання приїхав ОСОБА_1 , до якого вийшла її мати ОСОБА_2 . Через вікно вона побачила, що ОСОБА_2 спілкувалася з ОСОБА_1 , а потім хвіртка різко зачинилася. Потім приїхали працівники поліції, які відібрали у неї пояснення з приводу невиконання рішення суду, а також приїхав ОСОБА_7 , з яким у ОСОБА_1 в присутності дитини виник конфлікт. Стверджує, що ОСОБА_1 вів себе агресивно. ОСОБА_2 розповідала їй, що ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою та погрожував. Конфлікт був викликаний тим, що ОСОБА_1 постійно викликає поліцію і подає скарги з приводу невиконання рішення суду про участь батька у вихованні дитини. Однак, син ОСОБА_5 не бажає спілкуватися зі своїм батьком ОСОБА_1 . Побачення сина ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відбуваються у форматі, який не влаштовує ОСОБА_1 . Розмову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 біля хвіртки вона не чула.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що потерпіла ОСОБА_2 є його кумою. 10 грудня 2022 року ОСОБА_2 зателефонувала до нього та попросила приїхати з метою її захисту, оскільки до її будинку прихав колишній зять та з ним виник конфлікт. Одразу приїхавши до будинку ОСОБА_2 , остання була схвильована та розповіла, що ОСОБА_1 її штовхнув. Потім приїхали працівники поліції. Під час його перебування за місцем проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вів себе агресивно, конфліктував з ним, зокрема з приводу того, що він звертається до нього на «ти», а працівники поліції намагалися його заспокоїти. ОСОБА_2 розповідала йому, що ОСОБА_1 штовхнув її хвірткою та погрожував притягненням до кримінальної відповідальності. ОСОБА_1 намагався спілкуватися з сином ОСОБА_5 , однак дитина його боїться.

Суддя, врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої та свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №530096 від 27 грудня 2022 року, на думку працівника поліції, ОСОБА_1 10 грудня 2022 року близько 10 години 30 хвилин в АДРЕСА_3 , влаштував сварку з колишньою тещею ОСОБА_2 , ображав її нецензурною лайкою, намагався вдарити її хвірткою, своїми діями заподіяв шкоду її психічному здоров`ю.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Згідно ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому слід зазначити, що конфлікт (лат. Conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Крім того, об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної, психологічної або матеріальної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно завдається шкода.

Так, рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 січня 2016 року у справі №703/4811/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, вирішено: зобов`язати ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_1 в участі у вихованні їх сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визначити такий порядок зустрічей ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема після досягнення дитиною трирічного віку щосуботи з 10 до 16 години за тимчасовим місцем проживання ОСОБА_1 або у громадських місця без присутності ОСОБА_8 .

Під час судового розгляду встановлено, що 10 грудня 2022 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_1 прибув за місцем проживання свого сина ОСОБА_9 , який мешкає зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , що є колишньою дружиною ОСОБА_1 , та бабусею ОСОБА_2 , що є колишньою тещею ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , з метою зустрічі з сином у час, який визначений вищевказаним рішенням суду. До ОСОБА_1 відчинивши хвіртку вказаного будинковолодіння вийшла ОСОБА_2 , між якими і відбулося спілкування з приводу зустрічні ОСОБА_1 зі своїм сином.

У судовому засіданні ОСОБА_2 стверджувала, що під час вказаного спілкування ОСОБА_1 , останній виражався у її бік нецензурною лайкою та штовхнув хвірткою, внаслідок чого вона перебувала у стресовому стані.

Натомість ОСОБА_1 заперечив вищевказані ОСОБА_2 обставини, зазначивши, що дійсно штовхнув хвіртку за якою перебувала ОСОБА_2 , однак з наміром зачинити її, а не завдати тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , свідками обставин, які зазначені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №530096 від 27 грудня 2022 року, а саме дій ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 , вони не були, при цьому про вчинення таких дій їм розповіла ОСОБА_2 , натомість ОСОБА_3 бачила лише те, що ОСОБА_2 спілкувалася з ОСОБА_1 , а потім хвіртка різко зачинилася.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені свідки, якщо вони є, однак у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №530096 від 27 грудня 2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 свідки не вказані.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не були свідками обставин, які зазначені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №530096 від 27 грудня 2022 року, внаслідок чого їх пояснення не можуть бути доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Також, під час судового розгляду здійснено перегляд відеозапису з камери відеоспостереження будинковолодіння АДРЕСА_3 , з якого встановлено, що ОСОБА_1 прибув до вищевказаного будинковолодіння, хвіртку території якого відчинила ОСОБА_2 . У подальшому, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулася розмова, яка, з огляду на рухи та напруженість вказаних осіб, спочатку була спокійною, а потім переросла у перепалку. Під час цієї перепалки ОСОБА_2 перебувала за хвірткою, яку ОСОБА_1 штовхнув на напрямку її закриття. Після цього ОСОБА_1 відійшов від території будинковолодіння.

Інші частини вказаного відеозапису судом не досліджувалися, з огляду на позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та потерпілої сторони.

При цьому, встановити зміст розмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка відображена на зазначеному відеозаписі,суд позбавлений об`єктивної можливості, внаслідок відсутності звуку.

З огляду встановлені з вищевказаного відеозапису обставини, враховуючи наявність рішення суду, яким зобов`язано матір дитини не чинити перешкоди батьку у спілкуванні з дитиною та встановлено порядок зустрічі батька з дитини, та приймаючи до уваги пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у частині, що під час прибуття ОСОБА_1 до будинковолодіння в якому проживає його син, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , з метою реалізації свого права на зустрічі з дитиною, між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 і ОСОБА_2 постійно виникають конфлікт, суд приходить до висновку, що 10 грудня 2022 року близько 10 години 30 хвилин в АДРЕСА_3 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся саме конфлікт, під час якого кожна з його сторін намагалася довести один до одного свої погляди на ситуацію, яка склалася внаслідок виконання рішення суду щодо зустрічей батька з дитиною, при цьому такі погляди є протилежними.

Крім того, з переглянутого судом відеозапису вбачається, що поштовх ОСОБА_1 хвіртки, за якою перебувала ОСОБА_2 , яка у цей час трималася за нею та висловлювала свою позицію у конфлікті, відбувся саме з метою закриття хвіртки, а не завдання ОСОБА_2 будь-якої шкоди здоров`ю, та таким чином уникнення продовження виниклого словесного конфлікту, оскільки після вказаних дій ОСОБА_1 такий словесний конфлікт припинився.

Суд звертає увагу, що висновки працівника поліції, які викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 нецензурно виражався у бік ОСОБА_2 ґрунтуються виключно на позиції останньої, яка була відображена у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 13 грудня 2022 року, що складений з її слів, а також у її письмових поясненнях.

Однак, звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні неправомірних дій відносно ОСОБА_2 , з урахуванням наявності між ними періодичних конфліктних ситуацій, не може ґрунтуватися виключно на поясненнях останньої, яка у даному випадку є зацікавленою особою у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд констатує, що під час судового розгляду встановлено лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 та його колишньою тещею ОСОБА_2 відсутня, внаслідок чого 10 грудня 2022 року і виник вищевказаний конфлікт, який працівником поліції розцінений як сварка, а не як домашнє насильство, про що останній зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення, однак не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

З урахуванням викладеного та з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки у останнього був відсутній умисел на заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілої, у той час як у ситуації, яка відбулася 10 грудня 2022 року між ним та потерпілою, мав місце саме конфлікт.

Також, саме на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно - наслідковий зв`язок між діями, що вчинені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та наслідками, що настали.

Тобто, саме по собі ображання нецензурною лайкою та намагання вдарити хвірткою, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення до осіб, із числа передбачених ст.3 «Про попередження насильства в сім`ї», автоматично не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, оскільки ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У протоколі про адміністативне правопорушення серії ВАВ №530096 від 27 грудня 2022 року працівник поліції стверджує, що ОСОБА_1 своїми діями заподіяв шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Суд звертає увагу, що працівник поліції, зазначаючи, у фабулі адміністративного правопорушення, про заподіяння потерпілій шкоди психічному здоров`ю, тобто настання реальних наслідків від вчинених особою, яка притягується до адміністативної відповідальності, дій, зобов`язаний був конкретизувати такі наслідки, тобто вказати у чому полягала шкода, та надати докази, які їх підтверджують.

Однак, будь-яких доказів, які б вказували на те, що вищевказаний конфлікт, який відбувся між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виникав у останньої побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинив її емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдав шкоди психічному здоров`ю особи, матеріали справи не містять.

Сам по собі факт зазначення ОСОБА_2 , яка є зацікавленою особою, про перебування внаслідок вказаних дій ОСОБА_1 у стресовому стані, який жодним доказом не підтверджений, не може свідчити про реальне настання шкоди її психічному здоров`ю.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що під час судового розгляду суддею не встановлена наявність сукупності належних та допустимих доказів, які вказують на умисел ОСОБА_1 на вчинення домашнього насильства, а відтак і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в зв`язку з чим висунуте йому обвинувачення у протоколі серії ВАВ №530096 від 27 грудня 2022 року у вчиненні домашнього насильства, слід визнати безпідставним, оскільки воно не знайшло свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст.173-2, 247, 283 285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлений 01 березня 2023 року.

Суддя І.Я. Биченко