МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 469/373/22 Головуючий у місцевому судді Гапоненко Н.О.
Провадження № 33/812/59/23 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря - Ковальского Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Соловйова Дмитра Ігоровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Березанського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, жителя

АДРЕСА_1 , не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Березанського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2022 року встановлено, що 11 липня 2022 року о 22.00 год. по вул. Центральна в смт. Березанка Миколаївської області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ «21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою газоаналізатора приладу «Драгер», результат 1,05 проміле.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування усіма видами транспортного засобу на строк один рік.

He погоджуючись з зазначеною постановою, захисник особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, а також із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, оскільки вважає, що пропустив його з поважних причин.

В заяві про поновлення строку вказує, що з оскаржуваною постановою ознайомився лише 11 грудня 2022 року через Єдиний державний реєстр судових рішень та після цього підписав угоду з ОСОБА_1 про представництво інтересів в суді апеляційної інстанції.

Також зазначає, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була повернута разом з усіма доданими до неї додатками через те, що питання про поновлення строку на апеляційне оскарження не порушувалось та відповідне клопотання не подавалось. Із вказаною постановою він ознайомився лише 10.01.2023 року через Єдиний державний реєстр судових рішень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, просив поновити строк на апеляційне оскарження.

До судового засідання особа, притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат Соловйов Д.І. не з`явилися, в заяві, що надійшла на адресу апеляційного суду від адвоката Соловйова Д.І., останній просить розглянути справу у його відсутність та відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи, викладені у клопотанні, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За положеннями ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що судом першої інстанції справа неодноразово призначалась до розгляду (на 15 серпня 2022 року, 08 вересня 2022 року, 27 вересня 2022 року, 21 жовтня 2022 року та 29 листопада 2022 року), про що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений (а.с. 34, 37), проте в судове засідання не з`являвся. Обізнаність ОСОБА_1 про судове провадження у Березанському районному суді Миколаївської області також підтверджується тим, що 13.08.2022 року ним був укладений договір із адвокатам Соловйовим Д.І. про надання правової допомоги, та адвокат неодноразово направляв клопотання про перенесення судового засідання, про ознайомлення з матеріалами справи, шляхом направлення йому копій на електронну пошту (а.с. 12, 18, 20). 22 серпня 2022 року на електронну пошту адвоката Соловйова Д.І. направлено матеріали про адміністративне провадження (а.с. 19). 14 вересня 2022 року від адвоката Соловйова Д.І. надійшли заперечення по справі та клопотання про допит свідків (а.с. 23-26).

Враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу 29 листопада 2022 року у відсутність ОСОБА_1 та його захисника (а.с. 39).

01 грудня 2022 року на електронну пошту суду надійшла заява ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 було відомо, що 29 листопада 2022 року відносно нього відбулося судове засідання за ст. 130 ч.1, тому через обмаль часу він просив повідомити йому про рішення суду прийняте 29 листопада 2022 року. Відповідно до резолюції на вказаній заяві направлено копію постанови.

Згідно супровідного листа від суду 30 листопада 2022 року копія постанови була направлена на адресу ОСОБА_1 (а.с. 40).

Зазначені вище обставини свідчать про обізнаність ОСОБА_1 та його захисника Соловйов Д.І. про розгляд судової справи щодо нього у Березанському районному суду Миколаївської області.

Оскільки ОСОБА_1 та його захисник Соловйов Д.І. були обізнані про призначення судового розгляду справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, то відповідно мали змогу своєчасно дізнатись про стан відомого їм судового провадження та оскаржити постанову суду в межах десятиденного строку, передбаченого ст.294 КУпАП. Проте, з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 Соловйов Д.І. звернувся до суду лише 11 січня 2023 року.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови від 29 листопада 2022 року надіслано судом 07 грудня 2022 року, зареєстровано 07 грудня 2022 року та оприлюднено 08 грудня 2022 року. Тобто за бажанням була реальна можливість у будь-кого вчасно ознайомитися з даною постановою і в Єдиному державному реєстру судових рішень.

При цьому матеріали справи не містять звернень ОСОБА_1 або його захисника до суду про неотримання надісланої на адресу ОСОБА_1 30 листопада 2022р. копії постанови суду.

Посилання захисника Соловйова Д.І. на укладення з ним договору про надання правової допомоги з ОСОБА_1 лише 11 грудня 2022 року як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження - не можуть бути прийняті до уваги, оскільки як вбачається із матеріалів справи адвокат Соловйов Д.І. захищав інтереси ОСОБА_3 і в суді першої інстанції, йому було відомо про розгляд справи судом і такі обставини ніяким чином не перешкоджали йому дізнатися про ухвалене в судовому засіданні 29 листопада 2022 року рішення в тому числі в дистанційному порядку, виконуючи п. 3 угоди про надання правової допомоги від 13.08.2022,та у передбачений законом строк оскаржити його в апеляційному порядку або проконсультувати ОСОБА_3 щодо строків оскарження постанови суду.

Укладення захисником з ОСОБА_1 договору про надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції 11 грудня 2022 року відбулося поза межами строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Посилання в клопотанні про поновлення строку захисника Соловйова Д.І. на те, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була повернута разом з усіма доданими до неї додатками через те, що питання про поновлення строку на апеляційне оскарження не порушувалось та відповідне клопотання не подавалось, а з вказаною постановою він ознайомився лише 10.01.2023 року через Єдиний державний реєстр судових рішень, також не є достатньою підставою для поновлення строку, оскільки він як адвокат і юридично обізнана людина повинен знати строки та порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, і навіть звернувшись до суду з апеляційною скаргою вперше - 14 грудня 2022 року він звернувся з порушенням строків встановлених ч. 2 статті 294 КУпАП.

Таким чином, наведені у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не свідчать про їх поважність, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для його поновлення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Александр Шевченко проти України» п. 27, та «Трух проти України»).

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року також зазначено, що «від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Отже, враховуючи, що матеріали справи містять достатні дані про обізнаність ОСОБА_1 та його захисника про те, що справа розглядається в суді, про ухвалення постанови 29 листопада 2022 року, а також зважаючи на принцип диспозитивності, який передбачає, що кожна особа користується своїми правами на свій власний розсуд і використовує той обсяг прав, передбачений КУпАП, який вважає за потрібне та враховуючи викладені вище обставини, слід дійти висновку, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КУпАП 10-денного строку як з дати винесення постанови суду, так і з дати ознайомлення з постановою суду.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.

Отже з урахуванням викладеного, розглядаючи справу в межах доводів, викладених в клопотанні про поновлення строку та в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Березанського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2022 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 288, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Соловйову Дмитру Ігоровичу в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Березанського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Апеляційну скаргу разом з додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова