Номер провадження: 33/813/136/23
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - Карташов О.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мокана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду міста Одеси від 01 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 01 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що свідчать про керування ним транспортним засобом, він сумлінно виконував усі вказівки патрульних поліцейських щодо проходження тесту за допомогою алкотестеру, направлення на огляд до медичного закладу він не отримував. Також вказує, що фрагментів відеозапису, на які посилається суд в постанові не існує.

Просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на довготривалі відключення електроживлення в місті Одесі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Неодноразово повідомлявся особисто про розгляд справи в апеляційному суді шляхом направлення телефонограм.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд доходить висновку, що такий строк пропущено з поважних причин, оскільки з матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови було отримано апелянтом 09 грудня 2022 року, апеляційну скаргу подано 16 грудня 2022 року засобами поштового зв`язку, що підтверджується поштовим конвертом.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але необмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно пункту 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №074334 від 02.10.2022 року, складеним інспектором взводу 2, роти 5, батальйону 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Чечіним А.І., 01.10.2022 року о 23:55 годин на проспекті Академіка Глушка, 24 в місті Одесі, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21104, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкіряного покрову), чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України». Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння та огляду в медичному закладі у встановленому законному порядку відмовився.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: протоколом серії ДПР18 №074334 від 02.10.2022 року, письмовими поясненнями свідка та іншими матеріалами справи. Також судом досліджений відеозапис з якого вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на записі 1:36:30 ОСОБА_1 відмовився, 1:37:17 повторно відмовився.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Щодо відповідності процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 вимогам законодавства, апеляційний суд зазначає.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до п. 2, п. 3 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 6, 7 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційним судом досліджено відеозапис з бодікамер № НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , що долучені до матеріалів справи, з якого встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейські запропонували пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 погодився та декілька разів намагався пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager», проте внаслідок неправильного застосування приладу та невиконання вказівок патрульного поліцейського тестування ОСОБА_1 завершено не було. Після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 двічі відмовився.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про відсутність доказів керування ним транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а також його показаннями в суді першої інстанції, де він пояснив, що в зазначений у протоколі день він керував автомобілем ВАЗ 21104 державний номер НОМЕР_1 , їхав до дому. Його діти злякалися, що його не має вдома, почали його шукати, звернулись до поліції, тому його шукали працівники поліції і зупинили вже біля будинку.

Також безпідставними є доводи апеляції про відсутність фрагментів відеозапису, на які посилається суд в постанові, а саме 1:36:30 та 1:37:17, оскільки з дослідженого апеляційним судом відеозапису з бодікамер № 471805 та 470678 вбачається, що о 00 години 34 хвилини та о 00 годині 35 хвилин, що на відеозаписі з бодікамери № 470678 відповідає відтинку 1:36:30 та 1:37:17, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 двічі відмовився. Ті ж самі обставини, які відбулись 0 години 34 хвилини та о 00 годині 35 хвилин зафіксовані на відеозаписі з бодікамери № 471805 на відтинках 29:53 та 30:32.

Враховуючи викладене, обставини правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.

При перевірці висновків в постанові суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували зазначені висновки.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновок, викладений у постанові суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Київського районного суду міста Одеси від 01 грудня 2022 року без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду міста Одеси від 01 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду міста Одеси від 01 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов