КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/4821/22 Суддя 1 інстанції Павленко О.О.
Провадження № 33/824/197/2023 Доповідач-суддя Матвієнко Ю.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Харчука Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Постановою суду встановлено, що 17 червня 2022 року о 00 год. 45 хв. ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, млява мова, керував транспортним засобом "Форд", д.н. НОМЕР_1 , на вул. Н. Вал, 39 в м. Києві. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Харчук О.П. в інтересах ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обгрунтовуючи скаргу, захисник Харчук О.П. зазначив, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, а також не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

У апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що співробітники патрульної поліції надали йому для ознайомлення направлення на огляд до закладу охорони здоров`я після складання відносно нього протоколу та не попередили його про причини застосування по відношенню до нього такого превентивного заходу, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію відеозапису. Також з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що працівники патрульної поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності двох свідків та при його складанні не роз`яснили йому права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України. Крім того, з пояснень ОСОБА_1 , які він надав на місці складання протоколу, вбачається, що його стан був викликаний втомою через виконання військових завдань та відсутності достатнього відпочинку. Так, ОСОБА_1 пояснював, що виконує завдання ІНФОРМАЦІЯ_2 та має особливий статус затримання та притягнення до відповідальності. Даний факт був поліцейськими взятий до уваги та на місце події був викликаний представник ДВКР, який, прибувши на місце, не виявив ніяких слідів алкогольного сп`яніння.

Обгрунтовуючи скаргу, захисник посилається на те, що протокол серії ААД №076977, складений відносно ОСОБА_1 , є неналежним та недопустимим доказом, оскільки інспектор Маслова Т.М. вже після підписання протоколу ОСОБА_1 внесла до протоколу дані щодо номеру боді-камери, за допомогою якої здійснювалася відеофіксація процедури виконання співробітниками поліції своїх службових обов`язків. Крім того, інспектором Масловою Т.М. до протоколу були внесені неправильні відомості в частині зазначення часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом та в частині часу складання протоколу, що підтверджується відеозаписом з портативного нагрудного відеореєстратора, що також свідчить про неналежність та недопустимість протоколу як доказу.

Також апелянт у апеляційній скарзі посилається на те, що наявний у справі відеозапис не є безперервним, що свідчить про самовільне видалення частини відеоматеріалу та примусове відключення, а також свідчить, що вказаний відеозапис піддавався монтажу. Крім того, поліцейські не попередили ОСОБА_1 про проведення відеофіксації, тому наявний у справі відеофайл з нагрудних камер поліцейських є недопустимим доказом.

Захисник у апеляційній скарзі також посилався на те, в порушення вимог Закону та Інструкції № 1452/735 інспектор поліції спочатку склав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №076977, у якому у відповідній графі вказав інформацію про направлення до медичного закладу, разом з цим зазначене направлення ОСОБА_1 отримав вже після складання протоколу, що є грубим порушенням Порядку 1103 та Інструкції №1452/735. Вищенаведені обставини свідчать про порушення порядку направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння та вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме, відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові саме від законного порядку огляду.

Ще однією підставою для скасування постанови суду першої інстанції апелянт у апеляційній скарзі зазначає те, що протокол серії ААД №076977 було складено за відсутності двох свідків, а згідно Інструкції від 07.11.2015 року №1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, захисник у апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_1 під час складання протоколу не було роз`яснено його права та обов`язки, в тому числі і право на захист, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що призвело до порушення права ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу.

Також захисник у скарзі посилається на обставини, які виключають відповідальність ОСОБА_1 , зокрема, на те, що ОСОБА_1 виконував завдання ІНФОРМАЦІЯ_2 та має особливий статус затримання та притягнення до відповідальності, на що суд при розгляді справи належної уваги не звернув.

З вищенаведених підстав захисник Харчук О.П. просив скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Харчук О.П. апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Харчука О.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили про її задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, зібраними у справі доказами є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 076977 від 17.06.2022 року (а.с.2); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.06.2022 року (а.с.3); диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.4).

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так само за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП охоплюються одразу три склади адміністративного правопорушення: по-перше, керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Кожен склад складає окреме правопорушення. При цьому об`єктивна сторона останнього полягає саме у відмові від проходження зазначеного огляду.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, абз. 2 п. 27 роз`яснено, що якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що інспектор поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у лікаря нарколога (00:47:43 - 00:48:08), на що отримує відмову ОСОБА_1 (00:48:10), після чого інспектор зазначає, що на ОСОБА_1 буде складено протокол за відмову від проходження огляду, на що ОСОБА_1 зазначає, що не заперечує, хоча вину не визнає. Також інспектор поліції роз`яснює ОСОБА_1 за порушення якого пункту Правил дорожнього руху на нього складатиметься протокол і попереджає його про вилучення у нього посвідчення водія та видачу тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом (00:51:56 - 00:52:06).

Таким чином, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 076977 від 17.06.2022 року, складеним та підписаним уповноваженою на це особою; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.06.2022 року, у якому ОСОБА_1 особисто зазначив, що відмовляється від проходження огляду; диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при перегляді якого підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала; у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, млява мова, виявлені працівниками поліції 17.06.2022 року у ОСОБА_1 , в розумінні п.п. 2, 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який 17 червня 2022 року о 00 год. 45 хв. у м.Києві по вулиці Нижній Вал, 39 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу працівника поліції відмовився.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника Харчука О.П. про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не були роз`яснені права та обов`язки водія при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом відхиляються, оскільки ці доводи спростовуються змістом протоколу, складеного уповноваженою особою, у якому зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано факт роз`яснення інспектором поліції ОСОБА_1 порядку проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від його проходження (00:48:10).

Не беруться до уваги і доводи скарги про порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки ці доводи скарги спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Крім того, сам ОСОБА_1 при складанні протоколу щодо нього зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не звертався.

Необгрунтованими є і доводи скарги про необхідність присутності двох свідків при складанні протоколу про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки згідно закону присутність двох свідків обов`язкова в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. При цьому, в матеріалах справи наявний відеозапис, як належний та допустимий доказ, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. За таких умов присутність двох свідків при складанні протоколу не є необхідною.

Доводи апеляційної скарги про те, що до матеріалів справи не долучено безперервного відеозапису з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, виходячи з наступного.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так, згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення фрагментів відео з відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) щодо відмови особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння носить ініціативний характер і посилання апелянта на наявність такого обов`язку необґрунтовані. Крім того, наявний у справі відеозапис підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки або у лікаря нарколога та є достатнім для встановлення наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд також не бере до уваги доводи скарги про те, що ОСОБА_1 після оформлення матеріалів самостійно намагався звернутись до медичного закладу для проходження огляду, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Оскільки ОСОБА_1 намагався самостійно пройти огляд в медичному закладі без присутності поліцейського, то результати такого огляду в суді згідно вимог ст. 266 КУпАП вважались би недійсними.

Необгрунтованими є і доводи скарги про те, що ОСОБА_1 17.06.2022 року виконував завдання ІНФОРМАЦІЯ_2, тому мав особливий статус затримання та притягнення до відповідальності, оскільки ОСОБА_1 суду не було надано доказів того, що він виконував завдання по забезпеченню обороноздатності держави, проводив контррозвідувальні заходи, перевіряв підрозділи та їх бойову готовність.

Щодо доводів апеляційної скарги про неналежність та недопустимість протоколу, як доказу, у зв`язку із допущеними у ньому неточностями та зазначенням інспектором Масловою Т.М. номеру відеокамери після підписання протоколу ОСОБА_1 , то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ці неточності жодним чином не спростовують доведеності факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки дані обставини підтверджуються також іншими наявними у справі доказами: відеозаписом з нагрудної камери, на якому зафіксовано факт відмови (а.с.4), та направленням на огляд водія транспортного засобу, у якому ОСОБА_1 своєю рукою зазначив, що відмовляється від огляду (а.с.3). Вищенаведені, вказані захисником, грубі порушення законодавства, на переконання апеляційного суду є незначними та не впливають на суть скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону. Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження у справі, як про те ставилось питання в апеляційній скарзі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. За таких обставин постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника Харчука О.П. - залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Харчука Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафув розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О.Матвієнко