Справа № 732/107/23
провадження № 3/732/191/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2023 року м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Карпинська Н.М., при секретарі Кирієнко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городня справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військова частина № НОМЕР_1 ,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 18.01.2023 о 16-тій годині 15 хвилин по автодорозі м. Городня с.Хоробичі керував автомобілем марки Ford Escort д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці) та від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно пояснень у протоколі свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав. Згідно ст. 268 КупАП неявка ОСОБА_1 до суду не є перешкодою у розгляді справи.
Дослідивши письмові докази у справі, оцінивши обстановку, зафіксовану відеозаписом на час виявлення порушення, суд дійшов висновку про доведеність винності особи у встановлений законом спосіб.
Одним із джерел доказів та офіційним документом протоколом серії ААД № 064587 зафіксовано, що поліцейський встановив особу водія. У ході розмови з водієм поліцейський виявив у нього ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці.
Правила дорожнього руху України не містять визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення наведено в п. 27 Пленуму Вереховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Крім того, за п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя». А в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.
На чітко поставлене запитання поліцейського чи буде проходити тест на місці або в лікарні, водій ОСОБА_1 відповів, що відмовляється від проходження огляду на стан спяніння.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують і помякшують відповідальність, суспільну небезпечність вчиненого. З огляду на вказане, адміністративне стягнення слід застосувати у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ст. 294, ст.308 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :
Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 гривень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя Н.М.Карпинська