Справа № 740/332/23
Провадження № 3/740/270/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді-Пантелієнко В.Г.,

з участю секретаря- Пулинець Ю.О.,

особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Царенка А.А.

розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

13.01.2023 року о 13 годині 58 хвилин ОСОБА_1 рухаючись по вул. Редькінська в м. Ніжині Чернігівської області, керував автомобілем марки «Renault Trafic» державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» АLCOTEST 6810, результат 1.82 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не визнав і з викладеним в протоколі не погодився пояснивши, що 13.01.2023 року о 13 годині 28 хвилин керував автомілелем його товариш ОСОБА_2 , а він знаходився в авто у якості пасажира. Тестування на приладі драгер «Драгер» пройшов на вимогу працівника поліції. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в той час він водієм належного йому автомобіля не був.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що його пояснення працівникам поліції які від давав під час складання протоколу про те що він не керував автомобілем бо не вміє керувати і не має прав водія, а пересів на місце водія в момент зупинки авто на прохання ОСОБА_1 , не відповідають дійсності. 13.01.2023 року під час складання протоколу він злякався і все наплутав. Він дійсно не має посвідчення водія, але в подальшому бажає отримати.

Поліцейський Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Люткевич С.Є. в судовому засіданні пояснив, що 13.01.2023 року у обідній час з телефонного дзвінка небайдужих йому стало відомо, що біля меблевої фабрики знаходився нетверезий чоловік, який сів за кермо автомобіля. Даний автомобіль було зупинено. Підходячи до автомобіля було зрозуміло, що водій намагається пересісти на сидіння пасажира. В подальшому при розмові з особою, яка займала місце водія, останній повідомив, що автомобілем не керував бо не вміє, та взагалі не має посвідчення водія. ОСОБА_1 проявляв ознаки спяніння, вів себе неадекватно та зрозумівши, що його товариш відмовляється брати на себе відповідальність за керування авто тривалий час намагався домовитись вирішити питання без протоколу, пропонував гроші. Прилад драгер показав у нього наявність 1.82 проміле алкоголю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, суд, вважає, що ОСОБА_1 , винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 130КУпАП, на підставі наступного.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст. 130 КУпАП вставнолює відповідальність за вчинення зазначених вище дій особою повторно протягом року передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Аналізуючи надані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 064103 від 13.01.2023 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 13.01.2023 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого 13.01.2023 у ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» АLCOTEST 6810 виявлено 1.82 проміле алкоголю; поясненнями ОСОБА_2 від 13.01.2023 року відповідно до яких останній стверджував, що не керував автомобілем марки «Renault Trafic» державний номерний знак НОМЕР_1 , взагалі не вміє керувати та не має посвідчення водія; постановою про накладення адміністривного стягнення серії БАБ № 661151 від 13.01. 2013року, згідно якої ОСОБА_1 13.01.2023 року о 13 годині 58 хвилин по вул. Редькінська, 49 в м. Ніжині Чернігівської області керував автомобілем марки «Renault Trafic» державний номерний знак НОМЕР_1 без права керування транспортними засобами, а саме був позбавленим права керування постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.08.2022 року терміном 1 рік, чим порушив п.п. 2.1 ПДР України, тому скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Дана постанова не оскаржувалась ОСОБА_1 , тому приймається судом як доказ керування останнім транспортним засобом.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який здійснено 13.01.2023 року переглянутого в судовому засіданні, ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу перебував на пасажирському сидінні, однак пізніше, коли його товариш пояснив поліцейським що він не вміє керувати автомобілем, не має прав і пересів за кермо на прохання ОСОБА_1 , почав пропонувати вирішити питання без складання протоколу, що розцінюється судом як спосіб уникнення відповідальності за керування в стані алкогольного спяніння. Поведінка ОСОБА_1 як слідує з відеозапису відповідала його стану, була некоректною, а його дії підтверджують визнання провини в керуванні автомобілем у нетверезому стані.

Таким чином, суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , що були надані в судовому засіданні та розцінює їх як такі, що спрямовані на введення суду в оману, з метою уникнення ОСОБА_3 відповідальності, оскільки повністю спростовуються відеозаписом та поясненнями поліцейського.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.08.2022 року доводиться приягнення ОСОБА_1 до відповідальності за 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч.3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Враховуючи те, що постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.08.2022 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, приєднати невідбуту частину такого стягнення за постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.08.2022 року, яка становить 4 місяці 28 днів позбавлення права керування транспортними засобами відповідно.

При цьому строк невідбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами обчислюється судом відповідно до положень ч.2 ст.317-1 КУпАП, згідно з якими особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Матеріали справи не містять доказів щодо належності на праві власності транспортного засобу ОСОБА_1 .. Таким чином, до ОСОБА_1 не застосовується оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки суддею не встановлено, що транспортний засіб йому належить на праві власності.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявні у справі докази згідно ст.251 КУпАП підтверджують порушення ОСОБА_1 п.2.9 а Правил дорожнього руху, що є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в межах санкції частини статті з позбавленням права керування транспортними засобами з урахуванням вимог ч.3 ст.30 КУпАП, без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст.33, 221, ч. 3 ст. 130, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.3 ст. 30 КУпАП, до стягнення, призначеного ОСОБА_1 за даною постановою, приєднати не відбуту частину стягнення відповідно до постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.08.2022 року за ч.1 ст.130 КУпАП та остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три ) роки 4 (чотири) місяці 28 (двадцять вісім) днів без конфіскації транспортного засобу.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу у порядку примусового виконання постанови відділом державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу.

Згідно Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення шляхом подачі скарги через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя В.Г. Пантелієнко