Справа № 751/109/23
Провадження №3/751/472/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Деркача О.Г.

секретаря судового засідання Савчук М.О.

з участю: захисника ОСОБА_1 адвоката Капари В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи якого невідомо, РНОКПП невідомо,

- за вчинення адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 463067, 28.12.2022 року о 00 год. 40 хв. в м. Чернігові по вул. І. Мазепи, 68 А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Seat Leon, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від продуття приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. За даним фактом відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

28.12.2022 року о 00 год. 40 хв. в м. Чернігові по вул. І. Мазепи, 68 А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Seat Leon, д.н.з. НОМЕР_1 , та не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв наїзд на стоячий транспортний засіб ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих немає.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України. За даним фактом відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 247880 від 28.12.2022 року, за ст. 124 КУпАП.

28.12.2022 року о 00 год. 40 хв. в м. Чернігові по вул. І. Мазепи, 68 А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Seat Leon, д.н.з. НОМЕР_1 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди з транспортним засобом ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_2 , місце пригоди залишив.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 А Правил дорожнього руху України. За даним фактом відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 463068 від 28.12.2022 року, за ст. 122-4 КУпАП.

Постановою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.01.2023 року вказані адміністративні справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП об`єднано в одне провадження, присвоєний спільний номер 751/109/23, провадження № 3/751/472/23.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Капара В.І. заперечувала щодо притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Зазначила, що ОСОБА_1 дійсно визнає себе винним за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, проте, алкогольні напої, як повідомив останній, він до скоєння даної ДТП, не вживав.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Так, об`єктивною стороною даного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом особою в стані, зокрема, алкогольного сп`ягніння, або з явними ознаками алкогольного сп`яніння і при цьому відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, має бути доведено одночасно дві обставини: керування транспортним засобом і перебування особи в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, або мати явні ознаки алкогольного сп`яніння і при цьому відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підставою для складання працівниками патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 463067 від 28.12.2022 року, було виявлене працівниками поліції порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з керуванням ним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмовою в проходженні, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З аналізу частини першої статті 130 КУпАП вбачається, що відповідальність водія за порушення цієї норми, настає у разі керування або експлуатації цим транспортним засобом.

Так, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів.

У своїх діях поліцейський керується, зокрема Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735 /надалі Інструкція/, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 /надалі Порядок/, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 /надалі - Інструкція 2/.

Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що виявлення події і встановлення її обставин розпочинається з безпосереднього знаходження працівників поліції та інших осіб біля припаркованого транспортного засобу Seat Leon, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому, водій даного автомобіля був відсутній, котрий тільки через певний проміжок часу підійшов до місця стоянки його транспортного засобу, поліцейських та інших осіб які там були присутні.

Разом з тим, враховуючи як пояснення захисника щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом Seat Leon, д.н.з. НОМЕР_1 , в тверезому стані, вказуючи, що вживання ним спиртних напоїв було після того, як він залишив транспортний засіб на місці стоянки, так і пояснення свідків, які в межах своїх прав і обов`язків засвідчували лише факт керування ним при певних подіях і відмови останнього від проходження у встановленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, і до компетенції яких не віднесено визначення стану і ознак сп`яніння, судом не встановлено беззаперечного факту керування ОСОБА_1 , автомобілем Seat Leon, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 463067 від 28.12.2022 року, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а сам по собі вищезазначений протокол не можна вважати єдиним, беззаперечним доказом вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 факту наявності в його діях правопорушень передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, не заперечував, обґрунтовуючи, що в силу нічної години доби та втоми, ситуацію з ДТП вирішив врегулювати з ранку.

Також, з досліджених матеріалів справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень, передбачених ст.ст. 124. 122-4 КУпАП, його вина в порушенні правил дорожнього руху підтверджується дослідженими матеріалами справи, зокрема: відомостями в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 247880 від 28.12.2022 року за ст. 124 КУпАП; схемою місця ДТП від 28.12.2022 року, протоколом огляду транспортного засобу від 28.12.2022 року; диском із відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 247880 від 28.12.2022 року; відомостями в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 463068 від 28.12.2022 року за ст. 124 КУпАП; диском із відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 463068 від 28.12.2022 року; копією рапорту інспектора взводу № 1 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції В. Лукаш від 28.12.2022 року; копією пояснень свідка ОСОБА_2 від 28.12.2022 року, копією пояснень свідка ОСОБА_3 від 28.12.2022 року, які суд вважає належними та допустимими доказами по справі.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У свою чергу, згідно з вимогами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001року,«Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Таким чином, беручи до уваги наведене, суд, встановлюючи наявність адміністративних правопорушеннь в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не доведено всіх ознак адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 130 КУпАП, а перекваліфікація дій останнього, виходить за межі повноважень суду.

Разом з тим, суд вважає, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи викладені обставини справи, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, його наслідки, вік та особу правопорушника, відношення до вчиненого правопорушення, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, суд визнає визнання вини, щире каяття. Обставин, які б обтяжували відповідальність судом у справі не встановлено.

Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, суд не вбачає.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена за двома статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення, санкція ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу є найбільш суворою, тому, згідно ст. 36 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати при накладенні адміністративного стягнення санкцію ст. 122-4 КУпАП та обрати міру адміністративного стягнення у виді штрафу.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в сумі 496 грн. 20 коп. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 130, 245, 247, 251, 255, 256, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/р UA0026001, ККДБ 22030106) судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя: О.Г. Деркач