ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/152/23 Справа № 691/806/22 Категорія: ч. 1 ст. 183-1 КУпАП Головуючий у І інстанції Синиця Л.П. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисниці Малиш Г.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Городищенського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 не сплачував аліменти відповідно до виконавчого листа №691/1305/19 від 19 травня 2020 року, виданий Городищенським районним судом Черкаської області, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір яких перевищує суму відповідних платежів за шість місяців у відповідності до Закону України від 17 грудня 2017 року №2234-VIII, що набрав чинності 06 серпня 2018 року, складає 63205,00 грн, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі, яка подана 21 січня 2023 року, захисниця Милаш Г.А. просить скасувати вищевказану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилається на те, що, через неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні. Копію постанови він отримав лише 13 січня 2023 року.

Вважає дану постанову такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Зазначає, що судом першої інстанції порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки справу розглянуто за його відсутністю. Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог КУпАП. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

Заперечує проти наявності заборгованість зі сплати аліментів. Приводить відомості про сплату ОСОБА_1 аліментів у 2021-2022 роках: 28 лютого 2021 року, 26 квітня 2021 року, 28 травня 2021 року, 27 червня 2021 року, 25 серпня 2021 року, 19 листопада 2021року, 28 грудня 2021 року, 24 червня 2022 року, 27 червня 2022 року, 26 липня 2022 року, 29 серпня 2022 року, 28 вересня 2022 року, 26 жовтня 2022 року, 28 грудня 2022 року, 29 листопада 2022 року.

При цьому, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у 2020 році проживали спільно, як сім`я, останній забезпечував родину всім необхідним, тому, в міру юридичної необізнаності, вважав що платити аліменти не потрібно.

Окрім того, для складення адміністративного протоколу державним виконавцем він не викликався.

Вказує, що в оскаржуваній постанові судом не з`ясовано та не вказано за який саме період виникла заборгованість, таким чином постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисниця Малиш Г.А., будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, не з`явилися; захисницянадала заяву про розгляд справи за її відсутності, що відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні в апеляційному суді були заслухані:

- потерпіла ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність постанови судді; засвідчила наявність заборгованості у ОСОБА_1 зі сплати аліментів у сумі 63205,00 грн.. котра утворилась у період з 29 жовтня 2019 року по 01 серпня 2022 року;

- начальника Городищенського відділу ДВС у Черкаському районні Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тараненко І.І., котра підтвердила обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 , представника Городищенського відділу ДВС у Черкаському районні Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тараненко І.І., вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону суддею районного суду було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч.1 ст. 183-1 КК України встановлена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об`єктивної сторони це адміністративне правопорушення характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується виною у формі умислу, тобто особа, що не виконує свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини повинна усвідомлювати суспільну небезпеку свого діяння, а також передбачати його суспільно небезпечні наслідки.

Повертаючись на обставин цієї справи, та надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зауважує, що у справі встановлено, що бездіяльність ОСОБА_1 у період з 29 жовтня 2019 року по 01 серпня 2022 року призвела до виникнення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір яких перевищує суму відповідних платежів за шість місяців - 63205,00 грн.

Вказані обставини зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення № 62185067 від 15 серпня 2022 року, складеного начальником Городищенського відділу ДВС у Черкаському районні Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тараненко І.І.

Цей протокол складено за відсутності ОСОБА_1 через його неявку до відділу ДВС, що зафіксовано актом державного виконавця від 15 серпня 2022 року.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини також підтверджуються довідкою-розрахунком щодо розрахунку заборгованості по аліментам за період з 29 жовтня 2019 року по 01 серпня 2022 року, відповідно до якої сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за шість місяців - 63205,00 грн.

Окрім того, у зазначеній довідці-розрахунку наявна інформація про часткову сплату ОСОБА_3 аліментів, котра збігається з відомостями, котрі наведені в апеляційній скарзі захисника щодо сплати аліментів 28 лютого 2021 року, 26 квітня 2021 року, 28 травня 2021 року, 27 червня 2021 року, 25 серпня 2021 року, 19 листопада 2021року, 28 грудня 2021 року, 24 червня 2022 року, 27 червня 2022 року, 26 липня 2022 року.

Разом з тим сплата аліментів після липня 2022 року не має значення у цій справі, адже уповноваженою особою ОСОБА_3 інкримінується несплата аліментів і наявна заборгованість, котра утворилась у період з 29 жовтня 2019 року по 01 серпня 2022 року.

Водночас не зазначення суддею районного суду у постанові, що оскаржується, цього періоду не тягне за собою скасування судового рішення та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у 2020 році проживали спільно, як сім`я, останній забезпечував родину всім необхідним, не підтверджується жодними доказами. Окрім того ці обставини були спростовані потерпілою ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції.

Всупереч позиції апелянта, суддею місцевого суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 .

Апеляційним судом, шляхом проведення апеляційного розгляду та належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, було поновлено право особи бути присутнім в судовому засіданні, надати пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, проте не встановлено підстав для закриття справи.

При цьому, апеляційній суд зауважує, що сторона захисту своїм правом бути присутнім в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не скористалась.

З цього випливає, що суд не може зобов`язати сторону скористатися правом, наданим їй процесуальним законом. Сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Отже розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_1 , не вплинув на висновок судді про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити захисниці Малиш Г.А. строк апеляційного оскарження постанови судді Городищенського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу захисниці Малиш Г.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Городищенського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2022 рокупро накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук