Справа 573/1486/22
Номер провадження 3/573/7/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

(повний текст)

01 лютого 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Свиргуненко Ю.М.,

з участю секретаря Федорченко Г.В.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Кандюкова Г.Г.,

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

05 липня 2022 року о 23 годині по вул. Ворожбянський шлях у м. Білопілля ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2112, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

03 січня 2023 року адвокат Кандюков Г.Г., діючи в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, подав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №174062 від 05 липня 2022 року, в яких просить провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, виходячи з того, що останній автомобілем ВАЗ 201112, д.н.з. НОМЕР_2 не керував, а був лише зафіксований працівниками поліції поруч з цим транспортним засобом.

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції були допущені істотні порушення вимог чинного законодавства, зокрема, в протоколі немає запису про причину зупинки автомобіля, за кермом якого, нібито, перебував ОСОБА_1 . До протоколу не долучена відеофіксація вчинення останнім будь-якого порушення Правил дорожнього руху України. Під час фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду не залучалися свідки. Також у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, в порушення п. 3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним та складається із декількох відеофайлів, які містять фрагменти, що суперечать обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, та не містять моменту зупинки автомобіля (а. с. 26-31).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та показав, що 05 липня 2022 року, близько 22 години 30 хвилин на автомобілі ВАЗ 2112, д.н.з. НОМЕР_2 разом з ОСОБА_3 поверталися додому. На вулиці Ворожбянський шлях у м. Білопілля, неподалік від пункту прийому металобрухту, під мостом машина заглохла. ОСОБА_3 , який був за кермом, зателефонував ОСОБА_4 та попросив звозити його за бензином. Він залишився чекати в автомобілі. Приблизно о 23 годині, у той момент, коли він вийшов на вулицю в туалет, під`їхав поліцейський автомобіль, з якого вийшов інспектор поліції та запитав у нього як справи. Після цього поліцейський попросив надати документи та запропонував пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Вважаючи, що відносно нього будуть складати протокол за порушення комендантської години, він відмовився від проходження медичного огляду. В ході бесіди з працівником поліції не заперечував факт вживання алкоголю, водночас пояснював, що автомобілем не керував. Не зважаючи на його доводи та в подальшому пояснення ОСОБА_3 про те, що він був за кермом автомобіля, поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення.

Адвокат Кандюков Г.Г. просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, з підстав, викладених ним у письмових запереченнях. Додатково просив урахувати, що працівники поліції не роз`яснювали ОСОБА_1 його права, не пропонували надати пояснення й пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та не видавали направлення до медичного закладу. Крім цього, просив визнати недопустимим доказом протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в ньому відсутня інформація про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація, а також ураховуючи те, що згідно з наявним у матеріалах справи відеозаписом, правопорушення вчинене о 23 годині 20 хвилин, тоді як у протоколі зазначена 23 година.

Свідок ОСОБА_3 показав, що автомобіль ВАЗ 2112, д.н.з. НОМЕР_2 вони з ОСОБА_5 придбали разом і користуються ним порівну. Ввечері 05 липня 2022 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин разом з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності на вказаному транспортному засобі поверталися додому. За кермом автомобіля був він. Біля мосту, що на вул. Ворожбянський шлях у м. Білопілля машина зламалася, можливо, закінчилося пальне. У зв`язку з цим він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_4 і попросив звозити його за бензином. ОСОБА_1 залишився чекати біля автомобіля. Коли повернулися, інспектор поліції складав відносно останнього протокол. Його пояснення про те, що він був за кермом автомобіля, поліцейський залишив поза увагою.

Свідок ОСОБА_6 показав, що 05 липня 2022 року після 22 години йому зателефонував ОСОБА_3 та попросив звозити додому за бензином. Автомобіль стояв під мостом на вул. Ворожбянський шлях у м. Білопілля, неподалік від пункту прийому металобрухту. Хто ним керував не знає. Вдень за кермом цього транспортного засобу бачив ОСОБА_3 . Забравши останнього, поїхали за пальним, а ОСОБА_1 залишився чекати біля автомобіля. Коли повернулися, поліцейські складали відносно нього протокол.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_2 показав, що під час патрулювання м. Білопілля, в комендантську годину рухалися по вул. Ворожбянський шлях у напрямку центру міста. З боку пункту прийому металобрухту виїхав автомобіль ВАЗ 2112 та зупинився під мостом. У момент, коли вони під`їжджали до цього транспортного засобу, з нього вийшов водій та пішов у туалет. Під час спілкування, в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водій був один. Спочатку він пояснював, що ввечері пив пиво, після чого відвіз додому свою дівчину та повертається додому. Через деякий час на іншому автомобілі під`їхали ще двоє чоловіків, один з яких говорив, що за кермом автомобіля був він. Потім вони намагалися «домовитися» з ним, щоб не складав протокол, а коли це не вдалося почали погрожувати.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника Кандюкова Г.Г., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оцінивши наявні в матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 245, 252, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена, зокрема, відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

За правилами ч. ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. п. 2, 3, 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд установив, що 05 липня 2022 року о 23 годині по вул. Ворожбянський шлях у м. Білопілля ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2112, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Вказане підтверджується наявними в справі доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №174062 від 05 липня 2022 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оптичним диском, на якому зафіксовано факт відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від проходження медичного огляду на стан сп`яніння а також показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка інспектора поліції ОСОБА_2 , які є логічними, послідовними та відповідають наявним у матеріалах справи доказам, які були досліджені та перевірені судом.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Будь-яких підстав не довіряти наявним у матеріалах справи доказам суд не вбачає.

Заперечення ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, а працівники поліції зафіксували лише його присутність біля транспортного засобу, який стояв на узбіччі дороги, суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, суд оцінює критично, оскільки вони суперечать відеозапису, на якому зафіксовано, що в момент, коли підійшли працівники поліції, останній перебував на місці події сам, на вимогу поліцейського надав документи на транспортний засіб і посвідчення водія та підтвердив, що їхав додому з гостей і перед цим вживав спиртні напої. Крім цього, відповідно до відеозапису, невідомі чоловіки (як було встановлено в судовому засіданні, це були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) прибули на місце події через п`ятнадцять хвилин після початку відеозапису, спочатку вони намагалися «домовитися» з працівником поліції, щоб він не складав протокол, потім погрожували йому, а після цього один з прибувших на місце чоловіків висловив «версію» про те, що він був за кермом.

Водночас, суд зазначає, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримують дружні стосунки із ОСОБА_1 , що підтвердили в судовому засіданні. Їх поведінка під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього та показання в судовому засіданні, які об`єктивно суперечать матеріалам справи, вочевидь свідчать про упередженість та зацікавленість у тому, щоб ОСОБА_1 уникнув адміністративної відповідальності.

Стосовно намагань сторони захисту створити враження про те, що автомобілем керував ОСОБА_3 , а не особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд також звертає увагу на те, що цієї версії ОСОБА_1 став дотримуватися лише після того, як вона була висловлена в присутності поліцейського одним із чоловіків, що прибули на місце події після його телефонного дзвінка.

Доводи захисника Кандюкова Г.Г. про те, що вимога пройти огляд на стан сп`яніння була незаконною, так як працівники поліції ОСОБА_1 не зупиняли та він не керував транспортним засобом у той момент, коли вони до нього під`їхали, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у будь-якому випадку, і виявленню цього правопорушення не обов`язково повинна передувати безпосередня зупинка автомобіля поліцейським у випадках, передбачених Законом України «Про національну поліцію».

До такого висновку суд приходить, враховуючи, зокрема, правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (заяви №15809/02 та №25624/02), відповідно до якої будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та користування автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абз. 3 та 4 п. 27 постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із послідуючими змінами), керування транспортними засобами необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно з п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08 листопада 1968 року) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію ( ОСОБА_7 , 01 травня 1971 року), кожний транспортний засіб, який знаходиться в русі, повинен мати водія. Водій повинен контролювати свій транспортний засіб таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку. Водію транспортного засобу необхідно уникати будь-яких дій, не пов`язаних з водінням.

З відеозапису вбачається, що коли працівники поліції під`їхали до ОСОБА_1 автомобіль стояв на узбіччі, а останній перебував біля нього один. На прохання інспектора поліції надати документи, які посвідчують особу та технічний паспорт на автомобіль, ОСОБА_1 сів на сидіння водія та дістав необхідні документи. Під час спілкування з поліцейськими він не заперечував, що є водієм транспортного засобу, зазначивши, що повертався з гостей додому, а також підтвердив факт вживання спиртних напоїв. Від пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, зазначивши, що і так все видно.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, ОСОБА_1 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною та обґрунтованою.

Що стосується доводів захисника Кандюкова Г.Г. про відсутність у матеріалах справи доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, то вони не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки факт перебування чи не перебування останнього в такому стані встановлений не був, так як він відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є об`єктивною стороною зовсім іншого правопорушення, а саме п. 2.5 ПДР, за невиконання якого працівниками поліції і був складений протокол. Водночас, суд звертає увагу на те, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були явними, що підтверджується наявним відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Доводи захисника Кандюкова Г.Г. на те, що працівники поліції, в порушення вимог ч. 1 п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не запропонували особі, яка притягується до адміністративної відповідальності пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, оцінюються судом критично, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння будь-яким способом, не заперечуючи при цьому факт вживання алкогольних напоїв. Відповідно до оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події, останній поводився у такий спосіб, який давав змогу поліцейському зробити висновок про його небажання проходити огляд на стан сп`яніння та правомірно прийти до висновку про відмову від проходження такого огляду.

Стосовно доводів захисника Кандюкова Г.Г. про відсутність у справі направлення водія на огляд для виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно з законодавством України про адміністративні правопорушення відповідне направлення видається працівником поліції уповноваженій особі закладу охорони здоров`я (яке залишається у цій установі), а не особі, яка керувала транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння, і лише за умови, коли така особа має бажання проходити відповідний огляд. У разі, коли особа, яка керує транспортним засобом не бажає проходити огляд у закладі охорони здоров`я, таке направлення не видається.

Доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції під час фіксування відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан сп`яніння не були залучені свідки, суд вважає хибними, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП в редакції від 16 лютого 2021 року, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки всі дії з приводу відмови ОСОБА_1 були зафіксовані на відеозапис, який був долучений до справи та містить фіксацію усієї процедури, наявність двох свідків є не обов`язковою, у зв`язку з чим це не впливає на допустимість самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Стосовно доводів адвоката Кандюкова Г.Г. про те, що відеозапис не є безперервним, суд зазначає, що на долученому до матеріалів справи оптичному диску мається два різні файли, один з яких безпосередньо стосується подій за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Цей відеозапис є цілісним та не викликає сумнівів щодо його достовірності та допустимості, оскільки не містить ознак фальсифікації чи фабрикації.

Суд вважає безпідставними та відхиляє доводи сторони захисту стосовно того, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні відомості про причину зупинки транспортного засобу, оскільки жодним законом чи підзаконним актом не передбачений обов`язок поліцейського щодо внесення таких відомостей до протоколу. Крім того, правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться в причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника Кандюкова Г.Г. про допущення працівниками поліції окремих процедурних порушень не доводять відсутність факту правопорушення та не спростовують висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі інші доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке тягне за собою потенційну небезпеку для учасників дорожнього руху, а також виходячи з того, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобами, приходжу до висновку, що покладення на ОСОБА_1 даного виду стягнення є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлений 02 лютого 2022 року.

Суддя