ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/240/23 Справа № 201/8834/22 Суддя у 1-й інстанції - Мельниченко С.П. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника Осипова С.О. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 копійок.

ОСОБА_1 визнано винною в тому, що вона 03.10.2022 року о 18 годині 20 хвилин за адресою: м. Дніпро, на регульованому світлофором перехресті, вул. Н. Перемоги та провулок Добровольців, керуючи т/з «Хонда-Акорд», д/н НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, перед початком зміна напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно, не дала дорогу і скоїла зіткнення із автомобілем який рухався у зустрічному напрямку прямо, а саме: «Деу» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а пасажирці ОСОБА_3 спричинені тілесні ушкодження, чим ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2022 року щодо неї та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушшення, передбаченого ст. 124 КупАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що не згодна з протоколом, складеним працівниками поліції, та вважає, що водій Деу Ланос д.н.з. НОМЕР_2 рухався на швидкості не менш ніж 80-90 км/год, чим грубо порушив Правила дорожнього руху, що привело до ДТП. На думку апелянта, цей водій під час дорожнього руху у зазначеній дорожній обстановці повинен був діяти відповідно до п.п. 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху.

Також ОСОБА_1 вказує на те, що в судовому засіданні 20.12.2022 року її адвокат Осипов С.О. заявив письмове клопотання про призначення по даній справі судової автотехнічної експертизи для встановлення дійсних обставин ДТП, які мали місце, усунення суперечності у поясненнях учасників ДТП, у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, та клопотання про направлення матеріалів даної справи до Національної поліції для належного дооформления з метою усунення недоліків в схемі ДТП, яка не відповідає вимогам Інструкції, та у протоколі огляду місця ДТП, але суд безпідставно відхилив вищезазначені обидва клопотання, чим позбавив її права на збирання доказів для доведення своєї невинуватості в суді.

Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові визнає належним та допустимим доказом відеозапис з місця ДТП, але при цьому не посилається на технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника Осипова С.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Більш того, згідно п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як встановлено апеляційним розглядом, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 352901 від 21.10.2022 року;

- схемою місця дорожньо-транспортної події від 03.10.2022 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з протилежного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ;

- поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 ;

- відеозаписом з місця дорожньо-транспортної пригоди, яке доповнює повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги, зокрема те що, ОСОБА_1 керуючи т/з «Хонда-Акорд» рухаючись в районі регульованого світлофором перехресті, вул. Н. Перемоги та провулок Добровольців, не впевнившись в безпечності маневру, не зупиняючи свій автомобіль, не доїжджаючи до самого перехрестя, не надавши переваги у русі автомобілю «Деу» який рухався в головній дорозі в зустрічному напрямку, розпочала маневр повороту ліворуч, в результаті чого сталося зіткнення.

Перевіряючи протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що він складений з дотриманням статтей 254-256 КУпАП та Інструкції від 06 листопада 2015 року № 1376, порушень, на які є посилання в поданій апеляційній скарзі, не встановлено.

Доводи апелянта з приводу відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, у зв`язку з тим, що водій Деу Ланос д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 рухався на швидкості не менш ніж 80-90 км/год, чим грубо порушив Правила дорожнього руху, що привело до ДТП, хоча цей водій під час дорожнього руху у зазначеній дорожній обстановці повинен був діяти відповідно до п.п. 12.1, 12.3, 12.4 ПДР, не можна визнати слушними, оскільки вони не узгоджуються з матеріалами адміністративного провадження та наявними в них доказами та повністю спростовується відеозаписом обставин дорожньо-транспортної пригоди, який міститься в наданих до суду апеляційної інстанції матеріалах справи, а суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 про призначення судової авто-технічної експертизи необхідно зазначити наступне.

У справах про порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, призначення судових авто-технічних експертиз є загальною практикою, оскільки для з`ясування обставин ДТП у багатьох випадках необхідні відповідні спеціальні знання. Разом з тим, призначення таких експертиз не є обов`язковим, бо це є правом суду, а не обов`язком. У деяких випадках обставини ДТП можуть бути встановлені на підставі дослідження сукупності інших доказів.

У цій справі місцевий суд обґрунтував свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 на підставі сукупності допустимих і належних доказів, які були наведені вище і які дозволили суду першої інстанції встановити обставини ДТП відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом». Місцевий суд правильно дійшов висновку про те, що питання про доведеність чи недоведеність порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України та встановлення того, чиї дії знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, що сталася, перебуває виключно в області права та не потребує спеціальних знань, а тому, враховуючи обставини справи та надані докази, визнав, що в даному випадку потреба у призначені експерта відсутня.

Таким чином, даючи оцінку вищевказаним доказам суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою поліції. Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. На переконання суду апеляційної інстанції саме дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП.

Також апеляційний суд вважає, що місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ст 124 КУпАП та в трьохмісячний строк з дня вчинення правопорушення, тому підстав для закриття провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у апеляційного суду не має.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Справу судом першої інстанції розглянуто з дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КупАП. За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Г.П. Слоквенко