Провадження № 3/466/204/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Свірідова В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 02.04.2022 притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, -

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

01.12.2022 о 08.10год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Дачія д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гайдамацька,8 в м. Львові, без посвідчення водія, тобто не маючи прав керування транспортним засобом, чим вчинив дані дії повторно протягом року, порушивши вимоги п.2.1а ПДР України, чим вчинив правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 26.12.2022, 30.01.2023, 20.02.2023 ОСОБА_1 не з"являвся, хоча судом неодноразово про час та місце розгляду справи повідомлявся.

На розгляд матеріалів адміністративної справи в суді ОСОБА_1 27.02.2023 не з`явився, його інтереси в суді з 15 лютого 2023 року представляв адвокат Назаркевич С.М., який заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, покликаючись на мотиви викладені в письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

В письмових заперечення зазначено, що 01.12.2022 року близько 08 год. 20 хв. ОСОБА_1 сидів в запаркованому транспортному засобі DACIA SANDERO д.н. НОМЕР_1 у м. Львові по вул. Гайдамацька, 8. При цьому, автомобілем ОСОБА_1 не керував та такий був навіть не заведений. Згодом до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції з надуманих підстав, а саме порушення автомобілем ПДР.

ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що транспортним засобом не керував та такий йому не належить.

Не зважаючи на це, працівники поліції безпідставно припустили, що ОСОБА_1 був водієм в результаті чого були неправомірно складені адміністративні матеріали, а саме Протокол про адміністративне правопорушення серії ЛАД № 141318 в якому зазначили, що «... 01.12.2022 року о 08. год. 10 хв. у м. Львові по вул. Гайдамацька, 8, водій ОСОБА_1 керував автомобілем DACIA SANDERO д.н. НОМЕР_2 посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом, чим вчинив дані дії повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 cm. 126 КУпАП».

З фабулою правопорушення викладену у Протоколі не можна погодитись, так як ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу, а суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП може виступати лише водій транспортного засобу.

Ознайомившись із матеріалами справи, в таких відсутні докази порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.1.а ПДР. А в таких (окрім протоколу про адміністративне правопорушення) наявний лише протокол за ч.5 ст. 126 КУпАП, який не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Частиною 2 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування, транспортним, засобом особою, яка, не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 cm. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом роки вчинення порушень. передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України (надалі - ПДР України), водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного суду України№ 14 від 23.12.2005 р. (зі змінами) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу,

Враховуюча вищевказані норми водієм є лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто виконує функцію водія під час руху транспортного засобу. А оскільки ОСОБА_1 транспортним засобом цього дня взагалі не керував, тому немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Зважаючи на вищевказане, відносно ОСОБА_1 інспекторами поліції був неправомірно складений Протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами по справі, якими могли б бути: пояснення свідків, відеофіксація правопорушення, тощо.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його вина у скоєному адміністративному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №141318 від 01.12.2023, довідками, реєстраційною карткою, адмінпрактикою, які наявні в матеріалах справи.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.5 ст.126 КпАП України, оскільки він керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Неявка в судові засідання ОСОБА_1 суд розцінює як навмисне затягування розгляду справи по суті, щоб уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, вважаю, що йому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України та оштрафувати його на 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сорок тисяч вісімсот гривень) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять коп.).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу, внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя В. В. Свірідова