ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/5844/22 Головуючий І інстанції Штих Т.В.
Провадження № 33/818/178/23 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Маленка В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,-

УСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що 29.09.2022 о 20-20 год. на площі Павлівська, 20 в м. Харкові, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом праворуч не зайняв відповідне крайнє положення, не врахував дорожньої обстановки на площі Конституції,1 в м. Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом Луаз 969 М під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.4, 12.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Крім того, цим же рішенням встановлено, що 29.09.2022 о 20-20 год. на площі Павлівська, 20 в м. Харкові ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Луаз 969 М, д.н.з. НОМЕР_2 , на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю ЗАЗ SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Колотілов С.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову судді та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку з недоведеністю вчинення адміністративного правопорушення, а водія ОСОБА_2 визнати єдиним винуватцем у ДТП.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу в першому призначеному судовому засіданні без його участі. Він направляв на електронну адресу клопотання про відкладення розгляду у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, однак судом першої інстанції вона не була прийнята та він був змушений повторно направити поштою клопотання про відкладення розгляду справи та просив надати йому матеріали справи для ознайомлення, однак суд отримав зазначене клопотання вже після ухвалення оскаржуваної постанови.

Зазначає, що він рухався по головній дорозі при непрацюючому світлофорі, що означало, що другий водій ОСОБА_2 , який рухався по другорядній дорозі, повинен був надати йому дорогу та саме дії водія ОСОБА_2 призвели до наслідків події ДТП

Мотиви суду

ОСОБА_2 до початку судового засідання подав до апеляційного суду заяву, в якій просить провести судовий розгляд без його участі та зазначив, що заперечує щодо задоволення апеляційної скарги та призначення судової автотехнічної експертизи у зв`язку з тим, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення.

В судове засідання 15.02.2023 року, яке призначалось судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про судове засідання шляхом телефонного повідомлення на номер мобільного телефону, який був ним зазначений в апеляційній скарзі, як контактний.

Разом з цим, належить врахувати, що саме ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді.

Суд апеляційної інстанції враховує, що якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу, зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

У цьому контексті суд також звертає увагу, що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала, а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.

Слід також зазначити, що у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України, та ОСОБА_1 не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про дату судового засідання, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційним судом вжито усіх необхідних заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду його апеляційної скарги.

За таких обставин, суд вважає можливим провести апеляційний розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в межах доводів і вимог поданої апеляційної скарги та за наявними у справі відомостями.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що він не був присутнім під час розгляду справи судом першої інстанції та про ухвалення судом першої інстанції судового рішення він дізнався лише 30.11.2022 року на сайті судової влади.

Враховуючи, що доводи клопотання про пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_1 про поновлення цього строку підлягає задоволенню.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додав клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи та просить на розгляд експертів поставити низку питань.

Дослідивши заявлене клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи містять достатню кількість відомостей щодо події дорожньо-транспортної пригоди і на час апеляційного розгляду не вбачається необхідності залучення експерта, який володіє спеціальними знаннями, у відповідності до вимог ст. 273 КУпАП, тобто за наслідками поданої апеляційної скарги належить вирішити суто правові питання про винуватість або не винуватість особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Питання, що ставляться апелянтом експерту в заявленому клопотанні взагалі охоплюються апеляційними доводами щодо незгоди з судовим рішенням та межують з вирішенням правових питань щодо винуватості осіб, які належить вирішувати тільки суду. За таких обставин суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для залучення експерта.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення цього клопотання.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№ 224539 29.09.2022 о 20-20 год. на площі Павлівська, 20 в м. Харкові ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Луаз 969 М, д.н.з. НОМЕР_2 , на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю ЗАЗ SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу ААД № 224538 29.09.2022 о 20-20 год. на площі Павлівська, 20 в м. Харкові, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом праворуч не зайняв відповідне крайнє положення, не врахував дорожньої обстановки на площі Конституції,1 в м. Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом Луаз 969 М під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.4, 12.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Зазначені протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписані уповноваженою особою.

Постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.11.2022 року оскаржив лише ОСОБА_1 , а тому відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Крім того, як убачається з матеріалів справи ОСОБА_2 на виконання постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.11.2022 року сплатив штраф в дохід держави в розмірі 850 грн. та судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп (а.с. 20)

Згідно п. 15 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Вимогами п. 12.3 ПДР України визначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Зазначені вище вимоги закону при розгляді даної справи суддя районного суду дотримав, оскільки висновок про доведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на доказах у справі, зокрема:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення від 29.09.2022 серія ААД № 224538;

-схемою до протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 29.09.2022 року, в якій наявні необхідні та достатні відомості для з`ясування дійсних обставин ДТП, у тому числі відображено: напрямок руху транспортних засобів, місце зіткнення, прив`язку транспортних засобів учасників ДТП до сталих об`єктів, місце розташування автомобілів, отримані автомобілями-учасниками ДТП механічні пошкодження, інформацію про власників, підтверджуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме порушення ОСОБА_1 п.п. 10.4, 12.3 ПДР України. Будь-яких зауважень з боку учасників ДТП вказана схема не містить.

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відразу ж після цієї пригоди.

Аналізуючи письмові пояснення, надані ОСОБА_1 при складанні протоколу, апеляційний суд дійшов висновку, що вони написані власноручно ОСОБА_1 та з них вбачається, що він власноручно зазначав, що він рухався по головні дорозі, а автомобіль Луаз не поступився йому дорогою та при цьому він не встиг зреагувати, загальмувати та відбулось зіткнення. Рухався в середній полосі.

Крім того, такі відомості узгоджуються з доводами викладеними в апеляційній скарзі де ОСОБА_1 зазначив, що їхав у другій полосі, бо перша полоса (права) була зайнята припаркованими авто.

Разом з цим, в матеріалах справи міститься схема місця ДТП (арк. 3), яка була складена інспектором поліції безпосередньо після скоєння ДТП. З відомостями, зазначеними в цій схемі ОСОБА_1 був згоден, про що свідчить його власноручний підпис та відсутність будь-яких зауважень. На схемі місця ДТП у крайньому правому ряді не вбачається перешкод у виді припаркованих автомобілей, які перешкодили ОСОБА_1 перед виконанням повороту праворуч, у відповідності з п.10.4 ПДР України крайній правий ряд.

Крім того, ширина крайньої правої смуги, відповідно до схемі місця ДТП складає 5,2 м., що значно перевищує дозволену ширину смуг руху на дорогах встановлений нормами ДБН.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки зі схеми місця ДТП вбачається, що автомобіль ЗАЗ SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 перебуває на трамвайних путях, що розділяють головну дорогу, яка має три полоси руху, та заначено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 перед поворотом праворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, та почав рух з середньої полоси.

Аналізуючи послідовність події ДТП, яка сталась 29.09.2022 року між автомобілями під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції встановив, що дії водія ОСОБА_1 свідчать про порушення ним п.п.10.4, 12.3 ПДР України, та є у причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_2 п.16.11 ПДР України та настанням ДТП.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що він після ДТП був травмований та не зовсім адекватно надавав пояснення працівникам поліції, оскільки будь-яких фактичних підтверджень цьому він не надав, а матеріали справи їх не містять.

Крім того, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

З матеріалів справи встановлено, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 посилаючись на те, що він був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи щодо нього.

В матеріалах справи міститься довідка про доставку SMS-повідомлення, відповідно до якої ОСОБА_1 21.10.2022 року був повідомлений про виклик його в судове засідання, призначене на 02.11.2022 року о 10.15 год. (а.с. 11)

Посилання ОСОБА_1 на те, що він електронною поштою направляв клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, яке не було прийнято судом першої інстанції, матеріали справи не містять, також таких відомостей не було надано і суду апеляційної інстанції. Як убачається з матеріалів справи клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання надійшло до суду 10.11.2022 року, тобто вже після розгляду судом першої інстанції справи.

За таких обставин посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив є цілком обґрунтованими та відповідають вимогам ст.268 КУпАП.

Доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду обставин того, що ОСОБА_1 не винний у настанні ДТП матеріали справи не містять.

Правових підстав, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови і закриття провадження у справі, апелянтом не наведені та апеляційним судом не встановлені.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч.1 ст. 124 КУпАП, як штраф, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2022 року .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик