ПОСТАНОВА
Іменем України
30.01.2023 р. м. Жмеринка
Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянув матеріали, які надійшли від Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
за ст.124 КпАП України,
УСТАНОВИВ :
03.01.2023 року на розгляд Жмеринському міськрайонному суду надійшли адміністративні матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за ознакою здійснення останнім о 17 годині 40 хвилини 29.12.2022 року, керуючи автомобілем "Volkswagen СС", державний номерний знак НОМЕР_2 , в с.Рожепи у районі 4 км автомобільної дороги Т0218 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на вибоїну, в результаті чого пошкодив шину та колесо свого транспортного засобу.
В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вказаному правопорушенні не визнав та надав письмове клопотання про закриття провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказав, що за змістом протоколу ним порушено вимоги п.12.1 ПДР, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Відповідно до вимог п.8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. В силу вимог п.п.1.12 п.33 ПДР перед ділянкою дороги з вибоїнами чи просіданнями дорожнього покриття на проїзній частині встановлюється попереджувальний дорожній знак "Вибоїна". В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що зазначений вище дорожній знак був встановлений перед місцем дорожньо-транспортної пригоди, а відповідно є недоведеним той факт, що він був завчасно проінформований про зміну дорожньої обстановки, а саме наявність вибоїн на дорожньому покритті. З урахуванням того, що перед відрізком дороги, де трапилась дорожньо-транспортна пригода, не був встановлений попереджувальний знак, який інформував би про наявність вибоїн у дорожньому покритті, та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів того, що він порушив встановлений на даній автодорозі швидкісний режим або мав змогу, дотримуючись такого режиму, виявити перешкоду та уникнути наїзду на неї, вважає, що він не допустив порушення п.12.1 ПДР, а відповідно у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На вказаному відрізку дороги він їхав зі швидкістю близько 40 км/год, оскільки так дозволяла дорожня обстановка. Також зауважив, що у зв`язку відсутністю попереджувальних знаків, було темно (вечірня пора доби) та йшов дощ з мокрим снігом, рухався зустрічний транспорт, який засліплював його, тому він не мав змоги завчасно помітити вибоїну. До того ж, окрім нього у цю ж вибоїну потрапили ще декілька водіїв транспортних засобів та пошкодили свої автомобілі. У результаті вказаної ДТП ним було допущено пошкодження власного транспорту, тобто у даному випадку ним не пошкоджено жодного майна, окрім власного..
Ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху, порушення яких водієм ОСОБА_1 вказане за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості рухуводій повинен ураховувати дорожню обставиновку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортнго засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Положенням п.3.1.1 ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану" (ДСТУ 3587-97) покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі пошкодження площі покриття, а також терміни ліквідації з моменту їх виявлення повинні відповідати наведеним у таблиці 1.
Згідно з вимогами п.3.1.2 ДСТУ 3587-97 гранична глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг І-III категорій і груп А, Б вулиць і доріг населених пунктів; 6 см для решти категорій і груп. Гранична висота напливів не повинна перевищувати 2 см для доріг І-III категорій і груп А, Б і В вулиць і доріг населених пунктів; 4 см для решти категорій і груп. У разі перевищення зазначених розмірів окремих осідань, ям, вибоїн, напливів терміни їх ліквідації не повинні перевищувати зазначені в таблиці 1: 1 (5) днів для доріг І-II категорій і груп А, Б вулиць і доріг, 3 (7) днів для доріг III категорії і групи В вулиць і доріг та 5(10) днів для доріг IV-V категорій і групи "Проїзди" (у дужках наведено терміни ліквідації пошкоджень для весняного та осіннього періодів).
Підпунктом 1.12 п.п.33.1 п.33 Правил дорожнього руху передбачено попереджувальний дорожній знак "Вибоїна", встановлення якого визначено за наявності на ділянках доріг вибоїн, просідань дорожнього покриття, розміри яких перевищують допустимі значення згідно з ДСТУ 3587.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).
Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Так, в судовому засіданні встановлено, що у матеріалах справи відсутні будь-які документальні відомості стосовно встановлення на ділянці автомобільної дороги заздалегідь до вказаного місця ДТП за участі ОСОБА_1 попереджувального дорожного знаку "Вибоїна", об`єктивна потреба чого визначається зафіксованою згідно акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 29.12.2022 року в районі 4 км автодороги Т-0218 наявною вибоїною глибиною 20 см (а.с.6), значення чого багатократно перевищує максимально допустиму ДСТУ 3587-97 глибину вибоїни.
За вказаних обставин, суддя дійшов висновку, що в даному конкретному випадку ознаки порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху у діях водія ОСОБА_1 не є очевидними, оскільки він не був заздалегідь попереджений про небезпечну дорожню обставновку у виді вибоїни за відсутності даних про встановлення відповідного попереджувального знаку, а тому инуватість з цих підстав ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не доводиться поза розумним сумнівом.
Аналізуючи викладені норми права та зважаючи на те, що пошкоджень зазнав лише транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , і жодних потерпілих за змістом протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено, а надто враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що пошкодження транспортного засобу ОСОБА_1 відбулося не через індивідуальне порушення ним Правил дорожнього руху, а через невідповідність дорожньої ділянки вимогам ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", відповідно до обов`язку тлумачення усіх сумнівів на користь його невинуватості слід дійти висновку про те, що в обсязі представлених матеріалів не доведено належними та допустимими доказами, що у діях останнього наявний склад даного адміністративного правопорушення, з підстав чого провадження в справі підлягає закриттю.
Керуючись ст. 9, 221, 247, 252, 276, 280, 283, 284 КпАП України,
ПОСТАНОВИВ :
Закрити провадженя в справі у зв`язку з відсутнісю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.