Справа № 278/827/23
Номер провадження 3/278/722/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 лютого 2023 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

У відповідності до протоколу, 23 січня 2023 року о 10 годині ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , здійснював виготовлення та продаж самогону мешканцям с. Іванівка. Тобто, за версією автора протоколу займався забороненим видом господарської діяльності, чим порушив вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

ОСОБА_1 просив слухати справу у його відсутність.

Оглянувши адміністративні матеріали, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі, з огляду на таке.

Положення ст. 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» регулюють організацію виробництва спирту етилового, коньячного і плодового та зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і пального.

Доказами, якими обґрунтовується провина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення є письмові пояснення свідка ОСОБА_2 про те, що вона у грудні 2022 року купувала у ОСОБА_1 самогон, актом вилучення 1 літру самогону та самогонного апарата.

Разом з тим, суду не надано жодних доказів того, що проводилось відповідне експертне дослідження, яке дає підстави стверджувати, що за своїми властивостями та якісними характеристиками вилучений самогон є предметом, який регулюється Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», або взагалі про наявність у речовини, виготовлення і продаж якої ставиться у провину ОСОБА_1 властивостей, притаманних саме продукту самогоноваріння.

Диспозиція ч. 1 ст. 164-16 КУпАП передбачає відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, тобто диспозиція статті є бланкетною і відсилає до закону України, який встановлює заборону зайняття певним видом господарської діяльності.

Пунктом чотирнадцятим частини першої ст. 1 ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» визначено поняття суб`єкта господарювання - це зареєстрована в установленому законодавством порядку юридична особа незалежно від її організаційно-правової форми та форми власності, яка провадить господарську діяльність, крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також фізична особа підприємець.

Проте, у протоколі не зазначено вид господарської діяльності, на який накладено заборону і порушення якої ставиться у провину ОСОБА_1 , не додано доказів, що останній є суб`єктом господарювання у якого відсутня ліцензія на продаж, виготовлення спиртних напоїв, а також в матеріалах справи відсутні документи про вилучення коштів, отриманих від збуту самогону.

Також відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності, при цьому диспозиція ст. 164-16 КУпАП передбачає відповідальність за цим кодексом за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Отже, вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП можливе лише за відсутності у його діях ознак кримінального правопорушення. Проте з матеріалів даної справи суд не може встановити, чи є в діях останнього ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК України.

Межа між настанням відповідальності ст. 204 КК України та суміжними злочинами і адміністративними правопорушеннями з огляду на їх подібність за рядом ознак полягатиме саме у розмірі шкоди, яка має бути настільки значною, щоб діяння набуло соціально-правового статусу кримінального правопорушення. В свою чергу, розмір такої шкоди, її характер та систематичність є предметом доказування, у розумінні положень ст. 251 КУпАП.

Таким чином, для того, щоб надати оцінку достеменності належної кваліфікації дій особи належить, з-поміж іншого, встановити підтверджений належними та допустимими доказами розмір завданої правопорушенням шкоди, що з наданих адміністративних матеріалів не вбачається за можливе.

Разом з цим, судом встановлено, що чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлена адміністративна відповідальність тільки за виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його виготовлення без мети збуту (ст. 176 КУпАП), за придбання самогону та інших спиртних напоїв домашнього виготовлення (ст. 177 КУпАП). В зазначених статтях Кодексу самогоноваріння не визначено видом господарської діяльності, щодо якої встановлена спеціальна заборона.

Положеннями Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо гуманізації відповідальності за правопорушення у сфері господарської діяльності» з Кримінального кодексу України стаття 203, якою була передбачена кримінальна відповідальність за зайняття забороненими видами господарської діяльності, виключена.

Також ст. 164 КУпАП визначено, що порушенням порядку провадження господарської діяльності є її провадження без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництво і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону крім ліцензування спиртів: етилового, коньячного, плодового та іншого, ліцензуванню підлягають також алкогольні напої. В положеннях ст. 12 Закону дається роз`яснення, що виробництво алкогольних напоїв здійснюється з використанням спирту етилового ректифікованого, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового. Використання інших видів спирту для виробництва алкогольних напоїв і харчових продуктів забороняється. Тобто, самогон не може бути використаний для виробництва алкогольних напоїв. Отже, ліцензування виробництва самогону вказаним Законом не передбачене.

Таким чином, посилання в протоколі на здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без отримання ліцензії на виготовлення та збут самогону є безпідставним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате - підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, тобто зайняття ним видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній адміністративній справі у відповідності до ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з моменту винесення.

Копію даної постанови протягом трьох днів направити особі, щодо якої її винесено.

Суддя: