ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/8383/21 Номер провадження 33/814/881/23Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 17 травня 2022 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 17 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 17 травня 2022 року, та закрити провадження у справі. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, поважність причин пропуску якого обґрунтовує тим, що він дізнався про існування оскаржуваної постанови 05 січня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи, а також доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, доходжу висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Так, як вбачається з матеріалів справи постанова була винесена судом першої інстанції 17 травня 2022 року.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 05 січня 2023 року із пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності, визначений ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо 05 січня 2023 року.

Разом з тим, зазначені доводи заявника спростовуються матеріалами справи, а саме змістом заяви ОСОБА_1 від 28 листопада 2022 року, в якій заявник просив направити на його адресу копію постанови Київського районного суду м. Полтави від 17 травня 2022 року.

Твердження заявника, що копія постанови не була ним отримана не спростовують того факту, що заявнику було відомо про існування оскаржуваної постанови щонайменше з 28 листопада 2022 року, та не обгрунтовує тієї обставини, що скаржник протягом тривалого періоду часу не вжив заходів для вчасного оскарження постанови суду першої інстанції, що зумовило пропуск встановленого законом строку.

У клопотанні не наведено жодного обґрунтування підстав, які перешкоджали особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, звернутися до суду у межах десятиденного строку з моменту отримання інформації про існування оскаржуваної постанови.

Європейський Суд з прав людини, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, про що й зазначається у справах Bellet v. France (Белле проти Франції), Judgment in the case of Ilhan v. Turkey (Ільхан проти Туреччини), «Пономарьов проти України», «Щокін проти України».

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

За встановлених судом апеляційної інстанції обставин, з огляду на відсутність поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд доходить висновку, що відповідно до положень ст. 294 КУпАП, у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Полтави від 17 травня 2022 року у слід відмовити.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 17 травня 2022 року про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Полтави від 17 травня 2022 року, відмовити.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця