КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/697/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Різника Ігоря Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП -

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Із вказаної постанови убачається, що ОСОБА_1 15.09.2022 о 14 год. 02 хв., в м. Києві по проспекту Броварському, 32-В, керував транспортним засобом "SUZUKI VITARA", державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився лікарем наркологом за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 004548, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, 26 грудня 2022 року адвоката Різник І.А. в інтересах ОСОБА_1 подав до Дніпровського районного суду м. Києва апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною.

Вказано, що після проходження ОСОБА_1 тесту на місці за допомогою газоаналізатора Драгер він не погодився з результатами і поїхав на огляд до лікаря нарколога. Однак у лікаря нарколога було знову проведено тест на газоаналізаторі Драгер, потім лікар оглянув ОСОБА_1 і зазначив що у нього високий тиск і він вживав ліки. Після поверхневого огляду лікар знову провів тест на Драгер і встановив у останнього пари етанолу в порожнині рота. ОСОБА_1 заперечував щодо твердження вживання ним алкоголю, лікар не пропонуючи взяти тест біологічної речовини запропонував перезадути на Драгер через 20 хв.

Зазначає, що результати тестів є некоректними і не можуть бути належними та допустимим доказами в суді, оскільки у акті огляду лікар особисто зазначає, що у ОСОБА_1 виявлений етанол в порожнині рота, а не в крові, як того вимагає законодавство.

Крім того в апеляційній скарзі адвокат Різник І.А. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на оскарження, скаржник зазначає, що у зв`язку з частими та тривалими тривогами, відключеннями світла, а також у зв`язку з хворобою адвокат Різник І.А. в інтересах ОСОБА_1 не зміг вчасно отримати копію постанови, а тому не зміг подати апеляційну скаргу в строк.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити адвокату Різнику І.А. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року як такий, що пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 його захисник адвокат Різник І.А. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвокат Різника І.А., апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, переглядаючи справу в межах доводів поданої адвокатом Різником І.А. апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 152272 від 15.09.2022, складеним стосовно ОСОБА_1 , у якому зазначено, що останній керував транспортним засобом "SUZUKI VITARA", державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку лікарем наркологом; даними відеозапису доданого до матеріалів справи, що повністю підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.

Усім зазначеним доказам суд першої інстанції надав належну оцінку та правильно визнав винним ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.а ПДР України та вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що на ньому зафіксовано як ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на приладі «Драгер» на стан сп`яніння погодився. Результат тесту 0,56 проміле. Однак ОСОБА_1 не погодився з результатами і на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі погодився. Огляд було проведено в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія». Результат огляду 0,50 проміле. Підписуючи протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 будь - яких зауважень до протоколу не зазначив.

Так, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить заперечень факту керування транспортним засобом вказаного в протоколі.

Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Хибними є доводи апеляційної скарги у тому, що результати тестів є некоректними і не можуть бути належними та допустимим доказами в суді, оскільки згідно відео з нагрудної камери працівника поліції, що є неналежним доказом, на якому чітко відображено факт проходження ОСОБА_1 огляду на приладі «Драгер», а потім огляду у лікаря нарколога, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі достатньому для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з приводу незгоди з його змістом, як і не містить жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення. Дії працівників поліції у визначеному законом порядку ОСОБА_1 не оскаржував.

Отже, апеляційний суд вважає, що будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки результати проходження огляду на приладі «Драгер», а також у лікаря нарколога, результатом яких є вживання алкоголю ОСОБА_1 є порушенням вимог п. 2.9.а ПДР України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо особи, фактичних обставин справи, нормативного акту, що передбачає відповідальність, та інших даних.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, та свідчать про намір уникнути ОСОБА_1 відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та введення суду в оману стосовного обставин події, що мала місце, проте висновків судді не спростовують.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою.

Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити адвокату Різнику Ігорю Анатолійовичу в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Різника Ігоря Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар