Справа № 154/2826/22 Провадження №33/802/139/23 Головуючий у 1 інстанції:Каліщук А.А.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника ОСОБА_1 адвоката Шафран Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шафран Діани Володимирівни на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 536 (п`ятсот тридцять шість вісімдесят) грн. 80 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 29 серпня 2022 року об 15 год. 45 хв. в м.Володимирі по вул.Луцькій, керувала автомобілем марки "Тойота", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), і відмовилася у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України, та відповідно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Шафран Д.В. подала апеляційну скаргу в якій вищевказану постанову судді вважає необґрунтованою та незаконною. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, так як він не містить підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відмітки про відмову від підпису, а також відмову від підпису не зафіксовано свідками, що є порушенням чинного законодавства, яке передбачає оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Також ОСОБА_1 не було ознайомлено із цим протоколом. Такі порушення на думку захисника тягнуть за собою визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

Також зазначає про те, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки не було залучено свідків, що є порушенням вимог ст.266 КУпАП. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів не містить відомостей про прилад, який використовувався на місці, а саме не вказано його номер, не містить підпису особи, яка оглядалась, а також були відсутні свідки. У зв`язку з цим, результати висновку щодо огляду вважаються недійсними.

Вказує, що суд першої інстанції таким обставинам належної оцінки не надав.

На переконання захисника матеріали справи не місять належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає захисник також, що суд належним чином не надав оцінку долученим медичним довідкам, які вказують на наявність у ОСОБА_1 гострого психіатричного розладу та проходження нею стаціонарного курсу лікування в медичному закладі. Незважаючи на відсутність клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, обов`язок з`ясувати чи підлягає особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, покладається на орган (посадову особу) при розгляді справи у відповідності до ст.280 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Посилаючись на викладене, просить оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Шафран Д.В., яка скаргу підтримала з підстав викладених у ній та просила задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає: 1) у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; 2) або ж у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, її вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №072539 від 29.08.22, за змістом якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів) відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.08.22, з яких вбачається, що ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння відмовилася від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Вищевказані протокол, акт та направлення ОСОБА_1 не підписані.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться й відеозаписами з відеореєстратора із службового автомобіля та боді-камери працівників поліції, на яких зафіксовано події, викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також спілкування поліцейського з нею. В ході спілкування у неї були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку чим їй як водію транспортного засобу, яка мала ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, на що вона погодилась. Після цього, двічі їй надавався спеціальний технічний прилад для проходження огляду, однак вона імітуючи факт продування приладу цього не зробила. При цьому, їй неодноразово роз`яснювався правильний порядок продування приладу. У зв`язку з цим, такі дії ОСОБА_1 працівником поліції розцінені як відмова від проходження огляду за допомогою спеціального технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу, та відповідно запропоновано пройти огляд в медичному закладі, проте вона відмовилась. Після цього працівником поліції їй було повідомлено, що щодо неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Зафіксованим також є факт відмови ОСОБА_1 від підпису протоколу.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, є повністю доведеною доказами, що містяться в матеріалах справи і, які апеляційний суд вважає належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

При цьому, апеляційні доводи про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду є цілком безпідставними, оскільки вони діяли у відповідності до чинного законодавства.

Так, посилання захисника на відсутність під час проведення огляду свідків є такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, оскільки відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. В даному випадку присутність свідків необхідною не була, так як при огляді поліцейський застосовував технічні відеозапису.

Також не заслуговують на увагу суду посилання сторони захисту як на підставу неналежності в якості доказів протоколу, акту огляду та направлення на огляд в медичний заклад із посиланням на те, що вони не містять підпису ОСОБА_1 , оскільки, як встановлено із відеозапису, вона вказала, що буде ознайомлюватись, а підписувати, - ні. При цьому, той факт, що поліцейський не зробив запису у протоколі про те, що ОСОБА_1 відмовилась від надання пояснень та підпису, апеляційний суд не може вважати істотним порушенням, яке потягнуло б за собою визнання його недопустимим доказом у справі.

Окрім того, апеляційні доводи захисника про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки долученим медичним довідкам, які вказують на наявність у ОСОБА_1 гострого психіатричного розгляду та проходження нею стаціонарного курсу лікування в медичному закладі, не беруться до уваги, оскільки, як вбачається з оскаржуваного судового рішення, з цього приводу місцевий суд зробив обґрунтовані висновки, з якими повністю погоджується й апеляційний суд. Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння перебувала у стані осудності, будь-якими доказами не спростовано й під час апеляційного розгляду. При цьому, захиснику невідомо про наявність на даний час судових рішень про визнання її довірительки недієздатною або обмежено дієздатною. Надані суду довідки про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в психіатричному медичному закладі після вчинення правопорушення, в даному випадку жодним чином не можуть свідчити про її неосудність та відповідно спростування її вини. А тому, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції у відповідності до положень ст.280 КУпАП, належним чином з`ясував чи вона підлягає адміністративній відповідальності.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, апеляційну слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шафран Діани Володимирівни залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 січня 2023 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк