Справа № 950/172/23
Провадження № 3/950/203/23
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Косолап В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянка України; зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 не працює)

за частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом Серії ВАВ № 866173 від 17.01.2023, станом на 17.01.2023 року ОСОБА_1 повторно паротягом року ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення умов життя і виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 16.08.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражається у антисанітарних умовах проживання, відсутні продукти харчування.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частина 2 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії (ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей), вчинені особою, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Таким чином для кваліфікації діяння особи за ч. 2 ст. 184 КУпАП необхідно встановити факт того, що протягом року таку особу було піддано адміністративному стягненню.

При цьому в протоколі Серії ВАВ № 866173 від 17.01.2023 зазначено, що ОСОБА_1 повторно потягом року після накладення стягнення, ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення умов життя і виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 16.08.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражається у антисанітарних умовах проживання, відсутні продукти харчування.

Однак, доказів того, що протягом року до 17.01.2023 ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню до суду надано не було.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Перелік адміністративних стягнень встановлено ст. 24 КУпАП.

Слід зазначити також той факт, що постановою Лебединського районного суду Сумської області від 22.11.2022 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Однак, провадження у справі було закрито та звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Тобто адміністративне стягнення не застосовувалось до ОСОБА_1 , а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП оскільки вона не вчиняла повторно після накладення адміністративного стягнення дій, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП протокол від 17.01.2023 не містить.

У рішеннях по справам «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП у зв`язку із чим провадження відносно неї підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 184, 247, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вадим КОСОЛАП