ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3733/22 Головуючий в 1 інст. Кольц Д.М.
Провадження № 33/807/84/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Іващенко М.В., за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, тимчасово не працевлаштовану, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000, 00 гривень з позбавленням її права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 18.09.2022 року о 23-57 годин в м. Запоріжжя, Олександрівський район, пр. Соборний біля буд. 148 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом VOLKSWAGENPASSAT державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась, чим порушила п.2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонена, про повторність попереджена.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що вона у стані сп`яніння не керування транспортним засобом, матеріали не містять доказів того, що вона була в такому стані.

Під час події вона перебувала у стресовому стані через сварку із чоловіком та весь шлях вона плакала, але не була в стані сп`яніння.

Зазначає, що працівники поліції в супереч ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинили її без будь-яких законних причин.

Також наголошує, що від проходження огляду на стан сп`яніння вона не відмовлялася.

Під час події, працівники поліції не вручали їй направлення на огляд, що є істотним процесуальним порушенням.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Іващенко М.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, дійшов до наступних висновків.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції встановив, що висновки суду першої інстанції з приводу доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №143384 (а.с.2), ОСОБА_1 звинувачено в тому, що вона 18.09.2022 року о 23-57 годин в м. Запоріжжя, Олександрівський район, пр. Соборний біля буд. 148 керувала транспортним засобом VOLKSWAGENPASSAT державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась, чим порушила п.2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонена, про повторність попереджена.

Вказане обвинувачення підтверджується сукупністю доказів в справі, зокрема: направленням водія на огляд (а.с. 4), яким зафіксовано те, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від огляду ОСОБА_1 відмовилась; оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.8), яким зафіксовано, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції під час комендантської години. Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у неї були виявлені виражені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, але своєю поведінкою вона намагалася уникнути від його проходження. Працівником поліції поведінку ОСОБА_1 було обґрунтовано розцінено, як відмову від проходження огляду, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 в рушенні вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини.

Суд відхиляє доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними та такими, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Зокрема, посилання на те, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом, оскільки вказане було спростовується дослідженим відеозаписом (а.с.8), з якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено під час керування нею автомобілем. Під час спілкування вона не заперечувала, що саме вона здійснювала керування автомобілем та повідомила працівникам поліції про те, що дійсно напередодні вживала алкогольні вироби.

Таким чином, сукупність вищенаведених обставин свідчить про те, що ОСОБА_1 під час події була водієм транспортного засобу та є суб`єктом за інкримінованим адміністративним правопорушенням.

Щодо твердження апелянта про відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 , то апеляційний суд вважає їх безпідставним, оскільки відеозаписом події встановлено, що поведінка ОСОБА_1 мала активну форму та була направлена на намагання уникнути від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З приводу доводів апелянта, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння їй не вручалось, оскільки на огляд вона не направлялась апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи та згідно вимог Інструкції № 1452/735 інспекторами поліції було складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а. с. 4).

Доводи апелянта з приводу невручення їй цього направлення апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки законом не передбачено його обов`язкове вручення, а такий документ є лише підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я та надається лікарю вказаного закладу, від якого апелянт також відмовилась.

Доводи з приводу того, що працівники поліції діяли в супереч вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліції» є безпідставним та такими, які направленні лише на створення штучних підстав для скасування судового рішення.

Так, з матеріалів справи і відеозапису подій від 18 вересня 2022 року, вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено о 23 годині 57 хвилин, тобто під час дії комендантської години, встановленої на території міста Запоріжжя на час воєнного стану.

За змістом Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ №573 від 08.07.2020р., на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Перепустка - це виданий комендатурою документ, що надає особам, зокрема тим, які керують транспортними засобами, дозвіл на перебування в певний період доби на території, де запроваджено комендантську годину.

Контроль за дотриманням особами комендантської години здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Під час дії комендантської години Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину, в установленному законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, документи, що підтверджують законність перебування на території України, перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи, за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021р. №1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Все вищевказане узгоджується з ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, за вказаних обставин зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 під час дії комендантської години і перевірка її документів є законними.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП не встановлено, а відтак апеляційну скаргу сторони захисту, слід залишити без задоволення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/3733/22