Справа № 461/5530/22 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/1544/22 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Шалапай Ірини Олегівни на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 29 листопада 2022 року,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1

адвоката Шалапай І.О.,

представника митниці Зирянова О.Ю.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1 582 312,59 гривень.

Конфісковано в дохід держави товар, що був предметом порушення митних правил транспортний засіб марки AUDI, модель Q7, номер кузова НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 496,20 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, 28 листопада 2021 року через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці здійснено пропуск на митну територію України товару «Легковий автомобіль, призначений для перевезення пасажирів виключно по дорогах загального користування, такий що був в експлуатації, марка AUDI, модель Q7, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 2967, см.куб, потужність двигуна - 200 kw, номер двигуна - немає даних, загальна кількість місць включаючи водія - 7, колісна формула - 4x4. календарний рік виготовлення 2017, модельний рік виготовлення - 2017, виробник - "Audi AG", країна виробник DE», який переміщувався згідно з митною декларацією типу ІМ40ЕЕ № UA209180/2021/055893 від 26.11.2021.

Підставою для пропуску на митну територію України вказаного автомобіля громадянином України ОСОБА_2 для здійснення митного контролю особисто подано такі документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 18.09.2017 компетентними органами Німеччини, kaufvertrag (рахунок-інвойс) від 24.11.2021 без номера, довіреність від 20.11.2021 № НРО 941801.

02 грудня 2021 року для здійснення митного оформлення автомобіля марки AUDI, модель Q7, номер кузова НОМЕР_1 , в митному режимі «імпорт» до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці подано електронну митну декларацію типу IМ40ДЕ № UA209180/2021/056661 разом з товаросупровідними документами, зокрема: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 18.09.2017 компетентними органами Німеччини, kaufvertrag (рахунок-інвойс) від 24 листопада 2021 року без номера, довіреність від 20 листопада 2021 року № НРО 941801.

Відповідно до поданих документів, продавцем автомобіля є громадянин ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), покупець та особа, відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_3 від 16.04.2002 виданий Івано-Франківським МУВС МВС, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ), декларант - фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ). Відповідно до поданих товаросупровідних документів, а також митної декларації типу ІМ40ДЕ від 02 грудня 2021 року № UA209180/2021/056661, заявлена фактурна вартість автомобіля становить 14 700 євро (згідно з курсом НБУ станом на 02 грудня 2021 року становить 453 411,21 гривень).

Автомобіль марки AUDI, модель Q7, номер кузова НОМЕР_1 , переміщувався під керуванням громадянина України ОСОБА_1 відповідно до довіреності від 20 листопада 2021 року № НРО 941801, укладеної між ним та громадянином України ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ), яким останній доручає придбати за кордоном на його ім`я за ціну та на умовах на свій розсуд транспортний засіб будь-якої марки, доставити його на митну територію України, розмитнити, сплатити всі митні платежі та державні збори за нього, доставити транспортний засіб в м. Івано-Франківськ, поставити на облік, бути представником у всіх установах, в тому числі в митних органах, подавати та підписувати від його імені заяви та сплачувати за нього належні платежі.

Митними органами Федеративної Республіки Німеччини листом від 15 липня 2022 року № Z4663-2022.UA.800045-DVIII.A.22 (вхідний лист Держмитслужби № 13731/11 від 18 липня 2022 року) повідомлено, що автомобіль марки AUDI, модель Q7, номер кузова НОМЕР_1 , експортовано з території Німеччини на підставі митної декларації (MRN) № 21DE57E2 та надано її видрук. Відповідно до митної декларації № 21DE57E2 продавцем (відправником) вказаного автомобіля є громадянка ОСОБА_6 (Ernst-Abbe-Str. 4, 30827 Garbsen, DE), отримувачем - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), а фактурна вартість автомобіля становить 51300 евро (згідно з курсом НБУ станом на 02 грудня 2021 року відповідає сумі 1 582 312,59 гривень).

Таким чином, громадянином України ОСОБА_1 вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та вартості товару.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Шалапай І.О. вважає оскаржувану постанову незаконною, прийнятою без належного та повного з`ясування обставин справи, а отже такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що продавцем автомобіля є Matehias Horst, покупець та особа, відповідальна за фінансове врегулювання ОСОБА_7 . Відповідно до поданих товатосупровідних документів, а також митної декларації, заявлена вартість автомобіля становить 14700 Євро (згідно з курсом НБУ станом на 02 грудня 2021 року становить 453 411,21 гривню). Стверджує, що місцевим судом не враховано вказані вище документи та в основу обвинувачення покладено лист Митних органів Федеративної Республіки Німеччини від 15 липня 2022 року. Разом з тим, в даному листі зазначається про ряд автомобілів, відтак, встановити чи запитується саме інформація про автомобіль марки AUDI, модель Q7, номер кузова НОМЕР_1 не вбачається можливим, крім цього, в супровідному листі Держмитслужби та перекладі листа митних органів Федеративної Республіки Німеччини від 15 липня 2022 року вказано, що переклад є неофіційним. Звертає увагу на те, що митна декларація країни-відправника від 25 листопада 2022 року не містить жодних відомостей про відношення до автомобіля марки AUDI, модель Q7, номер кузова НОМЕР_1 , як і доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 подавав дану декларацію до митного органу. Акцентує увагу на те, що наявний в матеріалах справи «Одиничний огляд» не належить до документів, які б подавались до митного оформлення, оскільки не містить інформації щодо ідентифікаційних ознак транспортного засобу, не є копією договору купівлі-продажу та не свідчить про завершення експорту з ЄС. Покликається на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про встановлення компетентними органами Республіки Німеччина чи України факту підробки товаросупровідних документів, які стали основою для сплати митних платежів.

Просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Шалапай І.О. про задоволення апеляційної скарги. думку представника митниці Зирянова О.Ю. про залишення постанови суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Одним із критеріїв якісного судового рішення є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового засідання та оцінені належним чином, а також рішення, в якому наведені достатні мотиви його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Аналізуючи зміст протоколу про порушення митних правил та постанову місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що як державним інспектором Галицької митниці Держмитслужби при складанні протоколу, так і суддею під час розгляду справи в суді першої інстанції, вищезазначені вимоги закону дотримані не були, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння, як конкретне адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з доводами адвоката Шалапай І.О. про те, що митним органом не доведено в діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення

Так, за диспозицією ч.1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0954/20900/22 від 29 вересня 2022 року у провину ОСОБА_1 поставлено те, що він вчинив дії, спрямовані на переміщення товару, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та вартості товару.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, митним органом належним чином не з`ясовано та не встановлено причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

При цьому, суд першої інстанції під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 не надав належної оцінки усім доказам.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 28 листопада 2021 року на митну територію України переміщував через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста Мостиська лкгковий автомобіль марка AUDI, модель Q7, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 2967, см.куб, потужність двигуна - 200 kw, номер двигуна - немає даних, загальна кількість місць включаючи водія - 7, колісна формула - 4x4. календарний рік виготовлення 2017, модельний рік виготовлення - 2017, виробник - "Audi AG", країна виробник DE», на підставі довіреності №НРО 941801 від 20 листопада 2021 року, укладеної між ним та громадянином України ОСОБА_4 , відповідно до якої останній доручив придбати за кордоном на його імя за ціну та на умовах на свій розсуд транспортний засіб будь-якої марки, доставити його на митну територію України, розмитнити, сплатити всі митні платежі та державні збори на нього, доставити транспортний засіб в м.Івано-Франківськ, поставити на облік, бути представником у всіх установах, в тому числі в митних органах, подавати та підписувати від його імені заяви та сплачувати за нього належні платежі.

Відповідно до ч.1 ст. 246 МК України з метою забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів в Україні діє процедура митного оформлення.

Частиною 1 ст. 248 МК України встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

За змістом ч. 8 ст. 257 МК України, відомості до митної декларації вносить декларант.

Згідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Однак, як вбачається з електронної митної декларації типу ІМ40ДЄ №UA209180/2021/056661 декларантом вищезазначеного товару являється фізична особа підприємець ОСОБА_5 , а особа відповідальна за фінансове врегулювання ОСОБА_4 .

Отже, враховуючи наведене, ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за подання недостовірних відомостей, зазначених у митній декларації, оскільки останній не був декларантом товару, а лише здійснював його перевезення, тобто являється перевізником, про що зазначено у товаросупровідних документах.

При цьому, митний орган не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 умислу на вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, згідно з ч.2 ст. 191 МК України, до обов`язків перевізника належить перевіряти під час прийняття товарів до перевезення точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

Також, ч.37 ст.4 МК України встановлено, що перевізником є особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Пунктом 3 ч.1 ст. 191 МК України визначено право перевізника замінювати уповноважену перевізником особу (водія), відповідальну за доставку товарів до митного органу призначення, попередньо повідомивши цей орган про причини такої заміни.

Статтею 460 МК України визначено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, передбачена, крім іншого, така санкція, як конфіскація майна, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що, в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Отже, на думку апеляційного суду, приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні інкримінованого порушення митних правил та накладення стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь,апеляційний суд приходить до переконання, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Шалапай І.О. - задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2022 року скасувати та закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1 підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.