Справа № 748/267/23 Головуючий у 1 інстанції Олещенко В. І.
Провадження № 33/4823/209/23
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і житель АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючий, з неповною вищою освітою,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 грн. 80 коп. судового збору.

Як установив суд, 14 січня 2023 року о 16 годині 42 хвилині по вул. 30 років Перемоги, 69, у с. Старий Білоус Чернігівського району та області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук. На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким закрити провадження.

Вказує на те, що до місцевого суду, в якості доказів, на підтвердження скоєння ним правопорушення працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення від 14.01.2023, його пояснення та відеозапис з камер нагрудних відеореєстраторів.

Звертає увагу суду, що на даних відеозаписах відсутні кадри на яких було б відображено пропозицію пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння саме в установленому порядку, суду надано не було, оскільки їх взагалі не існує.

Крім того, з дослідженого диску не вбачається факту наявності направлення на огляд щодо підтвердження чи спростування перебування його у стані сп`яніння в момент ніби-то відмови від проходження такого огляду, що також свідчить про недотримання інспектором поліції норм належної Інструкції.

Також на його думку, наданий працівниками поліції відеозапис фіксування моменту оформлення адміністративного правопорушення містить елементи монтажу, що автоматично робить його не дійсним.

За відсутності належних і допустимих доказів його вини, просить закрити провадження у справі.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив закрити провадження у справі.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, переглянувши відеозапис, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На відеозапису видно, що 14 січня 2023 року о 16 годині 42 хвилині ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 , за яким рухався поліцейський автомобіль. ОСОБА_1 зупинився біля будинку по вул. 30 років Перемоги, буд. 69, у с. Старий Білоус, Чернігівського району та області. На час, коли його наздогнав поліцейський автомобіль ОСОБА_1 встиг вийти із салону, заперечував, що керував автомобілем. Зокрема, ОСОБА_1 повідомляв поліцейським: « … ніхто не був за кермом, я іду з дружиною додому пішки…».

Запаху алкоголю з порожнини рота відеокамера не передає, порушення мови; координацію рухів видно.

Додані до матеріалів справи відеозаписи дійсно зафіксовані на декількох файлах, але за своїм змістом не викликають жодних сумнівів у їх достовірності, а тому відеозапис щодо ОСОБА_1 місцевий суд обгрунтовано визнав належним та допустимим доказом.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні, саме з цих підстав законодавець прирівняв відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння з відмовою водія, який має ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується: відомостями у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.01.2023 серії ААД № 065150 (а.с. 3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.01.2023 (а.с. 5); відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 11).

Виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія стало правовою підставою для вимоги до водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Після того, як ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, працівник поліції неодноразово пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

З переглянутих в апеляційному суді відеозаписів поліцейського вбачається, що водій ОСОБА_1 на неодноразові вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі ухилявся від відповіді. Ухилення від відповіді на численні вимоги працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я працівником патрульної поліції правильно розцінені, як відмова водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, поліцейські роз`яснювали йому наслідки такої відмови.

Те, що вимога поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння була не безпідставною підтверджуються також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Така вимога поліцейського повністю відповідає п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено , що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно до п. п. 8, 12 вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є необов`язковим.

У самій формі направлення є розділ «Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив; а також розділ про посаду поліцейського, його прізвище та номер посвідчення», що робить неможливим його використання у разі рішення водія пройти медичний огляд самостійно.

Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду у закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У разі, коли водій відмовляється від проведення медичного огляду, направлення долучається до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення або ж взагалі не складається, як непотрібне через відмову.

Водій ОСОБА_1 відмовився, як від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і від підписів в протоколі про адміністративне правопорушення, від отримання копії протоколу, а тому судити, що направлення на огляд водія транспортного засобу в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні, було виписане задля залучення до матеріалів справи, відсутні розумні підстави.

Крім того, під час судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав та пояснив, що 14 січня 2023 року пообідні випив близько 1,5 л. пива, після чого поїхав до магазину. По дорозі з магазину додому його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він відмовився, бо знав, що прилад покаже алкогольне сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені права ОСОБА_1 , останній не звернув уваги на те, що докази таких порушень відсутні, в той час як сам ОСОБА_1 окрім прав, наділений ще і обов`язками, яких має неухильно дотримуватись, тим більше, керуючи джерелом підвищеної небезпеки автомобілем.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Отже, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і законних підстав для її зміни чи скасування, не має.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець