КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/767/2023 Постанова винесена суддею Омельченко М.М.
Категорія: ч. 1 ст. 155-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн., в дохід держави.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною через грубе порушення норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо неї закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на її користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 506 грн. 12 коп.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що, в порушення ст. 268 КУпАП, справу розглянуто без її участі та, в порушення ст. 285 КУпАП, протягом трьох днів не надіслано їй копії оскаржуваної постанови, яку, як вбачається з даних ЄДРСР, було надіслано судом 23.12.2022, зареєстровано 24.12.2022, а опубліковано лише 26.12.2022, що свідчить про те, що повний текст оскаржуваної постанови від 17.10.2022 був виготовлений із значним запізненням, вже після спливу строків на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області стосовно ОСОБА_1 була винесена 17 жовтня 2022 року.

Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 подала 29.12.2022 року, згідно поштового штампу, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Між тим, доводи ОСОБА_1 , наведені в обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року.

Як вбачається з постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 не була присутньою при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції.

Проте, з матеріалів справи слідує, що про день та час розгляду справи, призначеної на 11:30 год. 17.10.2022 року, ОСОБА_1 повідомлялась судом шляхом направлення на адресу її проживання рекомендованим листом судової повістки, яку вона особисто отримала лише 18.10.2022 року (а.с. 12), тобто наступного дня після проведення судового засідання 17.10.2022 року та винесення цього ж дня оскаржуваної постанови.

Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складання щодо неї 08.09.2022 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, в якому стоїть її особистий підпис про отримання другого примірника даного протоколу (а.с. 1), а також про перебування даної адміністративної справи на розгляді у Києво-Святошинському районному суді Київської області, яка була призначена до розгляду на 17.10.2022 року, про що вона дізналась 18.10.2022 року, отримавши з місцевого суду судову повістку, в подальшому самостійно не цікавилася ні датою наступного судового засідання, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо неї.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України»).

До того ж слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, а тому є безпідставними посилання ОСОБА_1 на те, що у судове засідання її не викликали, оскаржувану постанову вона не отримувала, а в Єдиному державному реєстрі судових рішень її було опубліковано лише 26.12.2022.

Тобто, за умови достатньої зацікавленості, ОСОБА_1 , якій вже 18.10.2022 року достеменно було відомо про те, що на розгляді у Києво-Святошинському районному суді Київської області перебуває щодо неї справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, яка була призначена на 17.10.2022 року, мала можливість поцікавитися наслідками її розгляду раніше ніж 26.12.2022 року та відповідно своєчасно подати апеляційну скаргу.

Інших доказів та доводів на підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду апелянтом не наведено.

За таких обставин, відсутні підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які вона посилається, з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які вона посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.