Справа № 352/2339/22
Провадження № 3/352/169/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2023 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М. М., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого на ПАТ Івано-Франківськцемент, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 190200 від 18.12.2022 ОСОБА_1 18.12.2022 о 19 год 46 хв по вул. Київській в смт Єзупіль Івано-Франківського району Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «Рено» н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав своєї вини в інкримінованому правопорушенні, пояснив, що 18.12.2022 працівники поліції, не з`ясувавши всіх обставин справи, склали щодо нього протокол про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Він того дня після роботи вживав домашнє вино, тому попросив брата ОСОБА_2 сісти за кермо автомобіля, а сам сів на переднє пасажирське сидіння. Коли їх зупинили працівники поліції, він як власник транспортного засобу надав на вимогу документи та вів розмову з поліцейськими про причину зупинки. Коли йому запропонували пройти тест на пристрої Драгер, не заперечував, оскільки не керував автомобілем, жодних порушень ПДР не вчинив, не був зупинений працівниками поліції. Однак, як виявилося пізніше, працівники поліції склали відносно нього протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, зазначив, що наявний у матеріалах справи відеозапис із нагрудної камери поліцейського розділений на кілька частин, на вказаному відеозаписі не зафіксовано момент зупинки, а також те, що він виходить з автомобіля, запис не вівся безперервно, що є неналежним та сумнівним доказом на підтвердження обставин, вказаних у протоколі. ОСОБА_1 також пояснив, що визнає факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, але не визнає, що керував у такому стані транспортним засобом. Просив справу щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 18.12.2022 він керував транспортним засобом марки «Рено» н.з. НОМЕР_1 на прохання брата ОСОБА_4 , який у стані сп`яніння перебував на передньому пасажирському сидінні. Після зупинки транспортного засобу працівники поліції, не з`ясувавши всіх обставин справи, побачивши, що ОСОБА_4 перебуває з ознаками сп`яніння, провели йому освідування на стан алкогольного сп`яніння за домогою приладу Драгер.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що провадження у даній справі підлягає до закриття, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено тест № 9946 огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проведений 18.12.2022 в 20 год 19 хв за допомогою приладу «Drager», згідно якого результат тесту становить 1,75 проміле (а.с. 2).

Обставина щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні. Вказана обставина спростовується поясненням свідка ОСОБА_3 . Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського вказаної обставини не підтверджує, на ньому не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем чи ту обставину, що він виходить із автомобіля з місця водія.

Крім того, встановлено, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського складається з кількох частин, що є порушенням вимог п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 р. за № 28/32999, відповідно до якого включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо); у процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Тобто відеозапис має бути безперервним, а не складатися з окремих частин.

Не можуть вважатися належним доказом також письмові пояснення свідків, які заповнені на заздалегідь заготовлених друкованих бланках, в яких вписані тільки особисті дані осіб. Тим більше, що одним із свідків є ОСОБА_3 , який у судовому засіданні підтвердив, що він керував транспортним засобом.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 а ПДР України та вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене суддя приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ