П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., розглянувши подання в.о. начальника Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2019 по справі №308/13246/19 стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

в с т а н о в и в:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане подання в.о. начальника Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації», у якому він просить суд вирішити питання про можливість звільнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, накладеного відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2019 по справі №308/13246/19.

Подання обґрунтоване таким.

13.01.2020 до Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області надійшов супровідний лист за №308/13246/19 від 26.12.2019 та постанова Ужгородського міськрайониого суду Закарпатської області від 06.12.2019 відносно громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Того ж дня, 13.01.2020 року було надіслано виклик за адресою АДРЕСА_1 , днем явки до Ужгородського МРВ було зказано 20.01.2020 р, але гр. ОСОБА_1 не з`явився на зазначену дату, тому 20.01.2020 було надіслано повторний виклик, в якому днем явки було вказано 27.01.2020, однак безрезультативно.

24.01.2020 працівниками Ужгородського міськрайонного відділу була здійснена перевірка за місцем проживання вказаного порушника, а саме АДРЕСА_1 , де в ході перевірки вдома знаходилась громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка надала пояснення працівникам органу пробації про те, що її син ОСОБА_1 , більше двох років не проживає за вказаною адресою, оскільки виїхав на постійне місце проживання за кордон, а саме до російської федерації.

Відповідно до інформації відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Закарпатській області, вищевказаний громадянин знятий з реєстраційного обліку 13.12.2012 за рішенням суду.

Також 10.04.2020 до Ужгородського міськрайонного відділу надійшла інформація про те, що Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, скерував до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області подання щодо оголошення в розшук громадянина ОСОБА_1

09.06.2020 до Ужгородського міськрайонного відділу надійшло повідомлення із Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області, в якому було зазначено, що громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 не проживає.

10.06.2020 Ужгородським міськрайонним відділом було внесено подання до Ужгородського міськрайонного суду «щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови» відносно ОСОБА_1 .

30.07.2020 до Ужгородського міськрайонного відділу надійшли супровідний лист та постанова Ужгородського міськрайонного суду від 09.07.2020, якою було відмовлено у задоволенні подання «щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови» Ужгородського міськрайонного відділу від 10.06.2020 року.

31.07.2020 та 12.08.2020 було направлено виклики поштою громадянину ОСОБА_1 , проте жоден із них не з`явився, тому було скеровано запит до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області з метою з`ясувати факт проживання порушника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

28.10.2020 надійшла відповідь Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, з якої стало відомо, що під час перевірки місця проживання громадянина ОСОБА_1 встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 , вищевказаний громадянин не проживає та місцезнаходження його невідоме.

При цьому як зазначено представником зазначеного органу пробації аналіз положень КУпАП у поєднанні з нормами кримінального права і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішення, законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Беручи до уваги наведене, на переконання, заявника, громадянина ОСОБА_1 слід звільнити від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2019 по справі №308/13246/19, у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення.

У судове засідання орган з питань пробації явку уповноваженого представника не забезпечив, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подав.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подав.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2019 по справі №308/13246/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 годин.

Відповідно до повідомлення начальника Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» означена постанова була одержана правомочним органом 13.01.2020 та прийнята до виконання.

Із матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово викликався до Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації», що підтверджується корінцями виклику.

На момент розгляду цього подання постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2019 не виконана.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості подання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення, суд виходив із такого.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129 Конституції України встановлено те, що однією із основних засад судочинства є «обов`язковість судового рішення».

За правилами статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Суд звертає увагу на те, що строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень загальний і не залежить від виду стягнення, яке було призначено правопорушнику. Сутність строку давності виконання відповідних постанов полягає в тому, що він є граничним періодом у часі, протягом якого мають бути вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання стягнення.

Перебіг строку давності постанови суду розпочинається від моменту звернення її до виконання. Постанова вважається звернутою до виконання, коли орган, який її виніс, вручає або надсилає її копію відповідній особі або надсилає органу, уповноваженому безпосередньо її виконувати. Таким чином, своєчасне направлення постанови для виконання (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) визнається єдиним юридичним фактом, що має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, своєчасно звернута до виконання.

Частинами першою та другою статті 31-1 КУпАП передбачено, що суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування. Суспільно корисні роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від ста двадцяти до трьохсот шістдесяти годин і виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми - не більше двох годин на день.

Відповідно до підпункту 15.1 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 19.03.2013 №474/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 березня 2013 р. за №457/22989 (далі Порядок №474/5) виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт припиняється, а порушник знімається з обліку у зв`язку із:

- відбуттям призначеної судом кількості годин суспільно корисних робіт - за наявності табеля про відпрацьований час, завіреного підписом та печаткою власника підприємства;

- скасуванням постанови - за наявності постанови суду;

- наявністю підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду,- після отримання відповідного судового рішення;

- смертю порушника - за наявності довідки органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до підпункту 13.13. Порядку №474/5 якщо після перевірки за місцем проживання порушника встановлено, що він за цим місцем не проживає, місцеперебування його невідоме або наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

Буквальне тлумачення цитованого припису дозволяє суду стверджувати про те, що звернення уповноваженого органу з питань пробації може зумовлюватися: 1)встановленням факту не проживання порушника за місцем проживання; 2)відсутністю відомостей про місцеперебування порушника; 3)наявністю підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду. Тобто той факт, що місцеперебування порушника є невідомим не слід ототожнювати із наявністю підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду.

Підставами, що унеможливлюють виконання постанови суду є обставини, що роблять виконання судового рішення взагалі неможливим, до таких обставин неможливо віднести відсутність за місцем проживання чи не встановлення місця перебування правопорушника, оскільки така відсутність може бути тимчасовою та/або з метою ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Конституційний суд України у пунктах 3.4 і 3.6 рішення від 11.10.2011 у справі №10-рп/201, аналізуючи положення міжнародних актів наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення", а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Між тим, що стосується норм КК України, то такі не підлягають застосуванню за аналогією з іншими галузями права, що чітко передбачено частиною 4 статті 3 КК України, у відповідності до якої застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

Таким чином, у задоволенні подання слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.245, 304 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні подання про звільнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення відмовити повністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Й. Данко