Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6203/22 Головуючий у 1-й інст. Франчук С. В.
Категорія ч. 1 ст. 122-2 КУпАП Доповідач Радченко С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 21 листопада 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі дев`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн. Стягнуто зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 16 вересня 2022 року о 00 год 30 хв по вул. Корольова, 134, в м. Житомирі, керуючи автомобілем «Acura», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обгрунтована, зокрема, тим, що він не знаходився за кермом автомобіля.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 8.9 «а» Правил дорожнього руху, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Суд першої інстанції обгрунтовуючи вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП послався на досліджені в судовому засіданні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 094713 від 16.09.2022, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 16 вересня 2022 року о 00 год 30 хв по вул. Корольова, 134, в м. Житомирі, керуючи автомобілем «Acura», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки, чим порушив вимоги п.2.4, п.8.9 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст.122-2 ч.1 КУпАП (а.с.1); копію протоколу серії ААД № 094767 від 16.09.2022 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за змістом якого ОСОБА_1 за обставин, зазначених в протоколі, керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження такого огляду (а.с.2); копію постанови серії ДП18 № 717980 від 16.09.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за змістом якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом (а.с.4); рапорт інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Житомирській області Данилко О. від 16.09.2022 року, відповідно до змісту якого водій автомобіля Акура не виконав вимогу працівника поліції про зупинку та намагався втекти. В подальшому автомобіль був зупинений шляхом блокування. Водій намагався втекти, але його наздогнали. Шляхом опитування свідків було встановлено, що водієм автомобіля виявився ОСОБА_1 (а.с.4); письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зазначили, що водієм автомобіля Акура, в якому вони знаходилися в якості пасажирів, був ОСОБА_1 , який не зупинився на вимогу поліцейських та намагався втекти (а.с.5-7).

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні пунктів п.2.4, п.8.9 «а» Правил дорожнього руху України підтверджується належними та допустимим доказами.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав достатню оцінку доказам у справі та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 ч.1 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів, зокрема, письмовими поясненнями свідків, з яких вбачається, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, не зупинився на вимогу працівників поліції та намагався втекти. Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку доказам у справі, як належним та допустимим.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 ч.1 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 ч.1 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 листопада 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко