ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/2438/23 Головуючий в 1 інст.Ширіна С.А.
Провадження №33/807/601/23 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката О.М., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 40 800 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) 00 копійок, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №390700 від 25 квітня 2023 року, гр. ОСОБА_1 25 квітня 2023 року о 20 год. 21 хв., в м.Запоріжжя, вул.Василя Сергієнка керував транспортним засобом ВАЗ 21150, д.н. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом. ОСОБА_1 притягався протягом року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Постанова БАА 453346 від 01 квітня 2023 року, чим порушив п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що з рішенням суду першої інстанції не погоджується, оскільки він не знаходився за кермом автомобіля.

Крім того, зауважує, що судом було проігноровано те, що в іншому суді оскаржується попередня постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, що в теорії виключає відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисник-адвоката Кушнір О.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції в цілому дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №390700 від 25 квітня 2023 року;

- у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №453346 від 01 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 ;

- у копії реєстраційної карти на транспортний засіб;

- у довідці, виданій інспектором відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Хоменко О., відповідно до якої гр. ОСОБА_1 має повторність за ст.126 КУпАП. 01 квітня 2023 року винесено постанову серії БАА №453346 за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Посвідчення водія за відомостями ГСЦ МВС - відсутнє;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Смолій А., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби 25 квітня 2023 року у Хортицькому районі, у складі екіпажу «Хижак-701», разом із старшим лейтенантом поліції Радченко А.А., сержантом поліції Дан А.В., о 20 год. 21 хв. за адресою: м.Запоріжжя, Хорицький район, вул.Василя Сергієнка, біля буд.26, ними за можливе порушення ПДР було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21150, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки передбачених законодавством документів було виявлено, що гр. ОСОБА_1 не має посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії. Протягом року ОСОБА_1 вже притягався до адміністративної відповідальності за порушення п.2.1а ПДР України, постанова серії БАА №453346 від 01 квітня 2023 року. У зв`язку із чим на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ААД №390700 від 25 квітня 2023 року за ч.5 ст.126 КУпАП. Подія фіксувалась на авто реєстратор та нагрудні камери №471406, 471835.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як убачається з оскаржуваної постанови, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Його захисник-адвокат Лепська А.М. в суді першої інстанції заявила клопотання про зупинення провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП до прийняття рішення Третім апеляційним адміністративним судом у справі №335/4466/23 за наслідками розгляду поданого адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення щодо оскарження Постанови серії БАА №453346 від 01 квітня 2023 року, про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

При апеляційному розгляді захисник - адвокат Кушнір О.М. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та навела аналогічні доводи.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що перший штраф йому був виписаний коли він стояв поруч з автомобілем. 01 квітня 2023 року йому було винесено постанову за ч.2 ст.126 КУпАП, в цій постанові були помилки у його прізвищі та адресі. 25 квітня 2023 року він переганяв автомобіль зі свого двору до двору знайомих та його було зупинено працівниками поліції. Зауважив на тому, що він має посвідчення водія відповідної категорії, та на вимогу суду надав копію посвідчення водія. Номер документа НОМЕР_2 . Дата видачі 27 квітня 2023 року. Вказане посвідчення дійсне до 27 квітня 2053 року. Орган, що видав ТСЦ 2343. Категорія В та категорія С від 04 жовтня 2018 року. Також, ОСОБА_1 зауважив, що коли його зупинили працівники поліції 25 квітня 2023 року, він мав право керування, але на той час його посвідчення водія знаходилось у Територіальному сервісному центрі МВС.

При апеляційному розгляді справи, судом апеляційної інстанції здійснювався запит до Управління патрульної поліції в Запорізькій області та до Територіального сервісного центру МВС №2343 для надання інформації чи дійсне було на момент зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 , а саме 25 квітня 2023 року, посвідчення водія, що видане особі вперше та чи мав він право керування.

На запит суду 26 грудня 2023 року надійшла відповідь начальника ВАП Агапцева Вадима, відповідно до якої, згідно облікових даних Інформаційного порталу Національної поліції України гр. ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 04 жовтня 2018 року, яке було дійсне до 04 жовтня 2020 року, за відомостями ГСЦ МВС на 25 квітня 2023 року документ був зданий в архів. Так, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення ААД №390700 від 25 квітня 2023 року за ч.5 ст.126 КУПАП гр. ОСОБА_1 не мав права керування транспортним засобом, так як отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 лише 27 квітня 2023 року.

Також, на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла відповідь адміністратора Територіального сервісного центру МВС №2343, згідно з якою останній повідомляє, що дійсно на ім`я гр. ОСОБА_1 видавалось посвідчення водія НОМЕР_3 категорії «В» та «С», термін дії з 04 жовтня 2018 року до 04 жовтня 2020 року, орган видачі ТСЦ №2341 РСЦ ГСЦ МВС. 06 січня 2023 року гр. ОСОБА_1 звернувся до ТСЦ №2343 із заявою про заміну посвідчення водія серії НОМЕР_3 , термін якого закінчився 04 жовтня 2020 року. Після складання теоретичного та практичного іспитів 27 квітня 2023 року було видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «В» та «С», термін дії до 27 квітня 2053 року.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції було проігноровано те, що в іншому суді оскаржується попередня постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, що на думку апелянта виключає відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З матеріалів справи убачається, що стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №390700 від 25 квітня 2023 року за те, що він 25 квітня 2023 року о 20 год. 21 хв. в м.Запоріжжя, вул.Василя Сергієнка керував транспортним засобом ВАЗ 21150, д.н. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом. ОСОБА_1 притягався протягом року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Постанова БАА 453346 від 01 квітня 2023 року, чим порушив п.2.1(а) Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч.5 ст.126 КУпАП

Згідно з довідкою, виданою інспектором відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Хоменко О., гр. ОСОБА_1 має повторність за ч.2 ст.126 КУпАП, та посвідчення водія за відомостями ГСЦ МВС у ОСОБА_1 відсутнє.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №453346 від 01 квітня 2023 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн за ч.2 ст.126 КУпАП, а саме: за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З додатково досліджених доказів під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_1 з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАА№453346 від 01 квітня 2023 року, якою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, звернувся до суду лише 25 травня 2023 року, тобто після спливу строку на оскарження та вже під час розгляду Хортицьким районним судом м.Запоріжжя справи щодо нього за ч.5 ст.126 КУпАП.

Окрім цього, при апеляційному розгляді були досліджені: копія ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2023 року (справа №335/4446/23, провадження №2-а/335/112/2023), якою позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАА№453346 від 01 квітня 2023 року залишено без розгляду, та копія постанови Третього апеляційного адміністративного суду м.Дніпро від 02 листопада 2023 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2023 року про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАА№453346 від 01 квітня 2023 року залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишено без змін, про що повідомлено стороною захисту.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №453346 від 01 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, є чинною та ніким не скасована.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з положеннями ч.ч.9, 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Повторним відповідно до ст.35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 , заявлені при апеляційному розгляді, про те, що категорія «В» та «С» в нього були відкриті ще 04 жовтня 2018 року, а відтак він мав право керування транспортними засобами на 25 квітня 2023 року, є помилковими, з огляду на таке.

Статтею першою Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Порядок видачі посвідчень водія врегульований Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 511).

Згідно з п.2 Положення, до керування транспортними засобами допускаються особи за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Абзацом 4-5 п.2 Положення передбачено, що посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше. Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.

Відповідно до п.25-1 Положення обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 25 квітня 2023 року та при цьому, не мав права керування транспортним засобом. Строк дії посвідчення водія, виданого ОСОБА_1 «вперше», закінчився 04 жовтня 2020 року, та після спливу значного часу ОСОБА_1 певний час не вчиняв дій, спрямованих на отримання нового посвідчення водія в установленому законодавством порядку, та на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції керував транспортним засобом, не маючи на це відповідного права, в т.ч. правопорушення вчинено ним повторно, протягом року, за що, передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП. Доводи апелянта про протилежне є безпідставними та не узгоджуються з вимогами закону.

З приводу доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не знаходився за кермом транспортного засобу, суд апеляційної інстанції вважає їх також безпідставними та такими, що спростовуються наявними у справі доказами в т.ч. відеозаписом події, долученим до матеріалів справи.

З долученого до протоколу відеозапису цілком зрозуміло, що водієм автомобіля на час його зупинки працівниками поліції був саме ОСОБА_1 , який знаходився за кермом автомобіля ВАЗ 21150, д.н. НОМЕР_1 , та після зупинки транспортного засобу виходив саме з водійської двері автомобіля.

Факт керування транспортним засобом не заперечувався ОСОБА_1 як під час спілкування останнього з працівниками поліції, так і під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено про причину зупинку, а саме вказано, що транспортний засіб під його керуванням було зупинено за порушення ПДР України, а саме відсутність підсвічування державного номерного знаку.

Вказаним відеозаписом зафіксовано, що в автомобіля ВАЗ 21150, д.н. НОМЕР_1 після його зупинки працівниками поліції горить «аварійне» світло фар, що також підтверджує, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції ( фрагмент відеозапису 01 хв. 00 сек.).

Також, при апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом ВАЗ 21150, д.н. НОМЕР_1 . При цьому, останній зауважив, що 25 квітня 2023 року він переганяв автомобіль зі свого двору до двору знайомих та його було зупинено працівниками поліції.

Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21150, д.н. НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах немає.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05 липня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 337/2438/23