Справа № 463/6669/22 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 33/811/33/23 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Репецького В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Репецького Віталія Васильовича на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою cудді Личаківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 03 вересня 2022 року о 23 год. 15 хв. на вул. Старознесенська, 52 у м. Львові, керував автомобілем марки «NISSAN X-TRAIL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову судді захисник Репецький В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на незаконність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції. Звертає увагу апеляційного суду на те, що причиною зупинки транспортного засобу стало те, що ОСОБА_1 начебто порушив вимоги п.29.1б ПДР, а саме керував ТЗ, який перебував у міжнародному русі, без розпізнавального знаку держави. Разом з тим, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/8121/22 задоволено позов ОСОБА_1 до УПП у Львівській області про скасування постанови серії № ЕАР № 5846245 від 03.06.2022. Рішення набрало законної сили 21.11.2022. Таким чином, апелянт вважає, що у зв`язку із незаконністю зупинки транспортного засобу, усі подальші дії працівників поліції, у тому числі вимога про пред`явлення документів та інші вимоги працівників поліції є незаконними.

Зазначає, що на відео не зафіксовано факт руху транспортного засобу, а також на відео відсутній момент зупинки транспортного засобу.

Апелянт стверджує, що з відеозапису не вбачається наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а в протоколі такі зазначені формально.

На думку захисника, судом безпідставно не взято до уваги долучену стороною захисту копію направлення на токсикологічне дослідження від 04.09.2022, а також копію Результату токсикологічного дослідження № 4099, яка підтверджує відсутність алкоголю у крові ОСОБА_1 . Також вказує, що суд не взяв до уваги клопотання сторони захисту про витребування з КНП «1 територіальне медичне об`єднання» відомостей щодо точної дати та часу відбору зразків в ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав і надав додаткові пояснення, відповідно до яких в день події поліція зупинила його, коли той виїжджав із готелю по вулиці Старознесенській у Львові. Оскільки в салоні автомобіля були коробки з алкоголем, поліцейські запідозрили ОСОБА_1 в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на місці події відмовився, оскільки не довіряє приладу «Драгер». Коли поліцейський запропонував поїхати до медичного закладу для проходженню тесту, водій запитав його, як там проходитиме огляд, на що працівник поліції відповів, що в лікарні теж використовують прилад «Драгер». Зі слів ОСОБА_1 , оскільки він не був обізнаний в процедурі та знав, що не вживав в той день алкоголь, відмовився від проходження огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Репецького В.В. на підтримку апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 085548 від 03.09.2022 року (а.с.1);

відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 2);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду (а.с. 4-5).

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Апеляційний суд відкидає доводи сторони захиступро недопустимість усіх доказів у справі у зв`язку з незаконністю зупинки транспортного засобу. Доктрину «плодів отруєного дерева», на яку покликався захисник в судовому засіданні, неможливо застосувати у цій справі, оскільки предметом розгляду є відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дії поліцейського щодо зупинки транспортного засобу чи щодо іншого факту перебувають поза предметом розгляду у цьому провадженні, проте оскаржуються в порядку адміністративного судочинства. Попередні дії поліцейських не впливають на належність проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий був здійснений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. У свою чергу, ч. 5 ст. 266 КУпАП встановлює єдину підставу для визнання недійсності огляду проведення огляду з порушенням вимог цієї статті. Таким чином, застосування доктрини з умовною назвою «плоди отруєного дерева», яка характерна для встановлення допустимості доказів в межах одного кримінального провадження, у цій справі про адміністративне правопорушення є неможливим.

Щодо доводів апелянта про відсутність ознак сп`яніння, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На відеозаписі, долученому до матеріалів справи, зафіксовано, як працівник поліції неодноразово повідомляла водія про запах алкоголю. Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №085548 від 03.09.2022 та в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначені такі ознаки сп`яніння ОСОБА_1 : запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя.

Враховуючи вищенаведене, доводи про відсутність ознак сп`яніння є безпідставними.

Окрім цього, суд не бере до уваги доводи сторони захисту про результати токсикологічної експертизи, яку ранком 04 вересня 2022 року провів ОСОБА_1 . У провину водієві ставиться порушення вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює закінчений склад, передбачений статтею 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. За таких обставин факт перебування чи не перебування в стані сп`яніння не має значення для вирішення цієї справи, позаяк ОСОБА_1 притягається до відповідальності за невиконання свого обов`язку пройти на вимогу працівника поліції огляд на стан сп`яніння.

Щодо висловлених у судовому засідання тверджень ОСОБА_1 про те, що він не був належно ознайомлений з процедурою проведення огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає за належне наголосити, що відповідно до статті 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Ба більше, як водій ОСОБА_1 повинен був знати положення пункту 2.5 Правил дорожнього руху про обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, з відеозапису випливає, що поліцейські належно роз`яснили водієві порядок проведення огляду на стан сп`яніння та неодноразово наголосили йому, що за відмову встановлено адміністративну відповідальність.

За вказаних обставин суд не може взяти до уваги доводи сторони захисту про незнання ОСОБА_1 порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Репецького Віталія Васильовича - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах