ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/359/23 Справа № 180/1490/22 Суддя у 1-й інстанції - Янжула О.С. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника Гончаренка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду апеляційну скаргу захисника Гончаренка Олексія Олександровича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

Предмети торгівлі, вилучені 15.11.2022 року по адміністративному протоколу серії ВАВ №522297 у ОСОБА_1 , що знаходяться на зберіганні у відділенні поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області конфісковано на користь держави.

У постанові суду зазначено, що 15.11.2022 року о 11.00 год. в м. Марганець по вул. Перспективна №10-А в торговельному кіоску "Магнит" ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії, чим порушив абзац 5 ч.2 ст.17 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і рідин, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 року та просить закрити провадження у справі за відсутністю в ОСОБА_1 діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.

В обґрунтування, посилаючись на положення ч.1 ст.164 КУпАП та ст.ст.3, 55 ГК України зазначає, що працівниками поліції не було зафіксовано факту продажу ОСОБА_1 алкогольних напоїв чи тютюнових виробів та взагалі не відомо, на якій підставі було проведено огляду кіоску. При цьому, звертає увагу, що діючим законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за зберігання тютюнових виробів чи алкогольних напоїв.

Крім того, зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_2 також не можуть бути належним та допустимим доказом на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки він є працівником поліції, а отже є зацікавленою особою.

Також вказує, що свідчення ОСОБА_3 про те, що вона проходить стажування в магазині та до товару немає ніякого відношення є способом її захисту та спробою уникнути від адміністративної відповідальності, оскільки згідно виписки з ЄДРЮО, ФОП та громадських формувань вона є фізичною особою-підприємцем.

Водночас, зазначає, що ОСОБА_1 дійсно є власником даного кіоску, але здає його в оренду ОСОБА_3 та товар, який знаходиться в ньому йому не належить, ніякої господарської діяльності в ньому він не здійснює, так як декілька років тому припинив підприємницьку діяльність і єдиний прибуток, який він отримує з нього це орендна плата.

Враховуючи вищевикладене, захисник стверджує, що посадовою особою, якою було складено протокол про адміністративне правопорушення не зібрано та не надано доказів, які б підтверджували здійснення ОСОБА_1 продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, так як не доведено факту здійснення ним систематичної господарської діяльності без ліцензії.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хода належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, але захисник вважав за можливе розглянути справу за відсутності підзахисного. Отже за наведених обставин, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає апеляційному розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Гончаренко О.О. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення ВАБ №522297 від 17.11.2022, складений у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП з фотознімками до нього, пояснення допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; рапорт працівника поліції; протокол огляду від 15.11.2022 року; квитанцію про отримання речей та документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 1.

Судом апеляційної інстанції вказані докази були перевірені та досліджені.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №522297 від 17.11.2022 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 15.11.2022 року о 11-00 год. в м. Марганець по вул. Перспективна №10-А в торговельному кіоску "Магніт" ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії, чим порушив абзац 5 ч.2 ст.17 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,

коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і рідин, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП. В протоколі зазначено, що згідно протоколу огляду від 15.11.2022 роки для тимчасового зберігання вилучено: 283 пачки тютюнових виробів, 6 електронних сигарет, 18 л алкогольних напоїв, що містять етиловий спирт, 2 пляшки по 2 л горілки, 5 пляшок по 0,5 коньяку. Від надання письмових пояснень ОСОБА_1 , згідно ст.63 Конституції України відмовився. Протокол підписаний останнім та його копію ним отримано.

Натомість, як стверджує сторона захисту, вказаний товар, який було вилучено у магазині ОСОБА_1 , тому взагалі не належить, магазин він здає в оренду, а товар який в ньому реалізується, належить ОСОБА_3 .

Згідно показань допитаного в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 вбачається, що він є працівником ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. 15.11.2022 року надійшло повідомлення про те, що по АДРЕСА_2 в торговельному кіоску "Магніт" здійснюється торгівля тютюновими виробами та алкогольними напоями без марок акцизного збору. Приміщення кіоску було оглянуто, під час огляду були вилучені тютюнові вироби та алкогольні напої без марок акцизного збору. Продавець повідомила, що вона проходить стажування та товар належить власнику кіоску ОСОБА_1 , засоби зв`язку з яким вона повідомила. В телефонному режимі ОСОБА_1 повідомив, що знаходиться за межами м. Марганець та вони домовились зустрітися із ним 17.11.2022 року. Під час зустрічі ОСОБА_1 повідомив, що товар дійсно його, однак дозвільна документація перебуває на стадії підготовки, письмові пояснення надати відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Згідно показань, допитаної в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 вбачається, що вона проходила стажування у торговельному кіоску " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по АДРЕСА_2 , де і на даний час працює продавцем. 15.11.2022 року до кіоску зайшли працівники ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, які вилучили тютюнові вироби та алкогольні напої, на яких не було марок акцизного збору. Вона повідомила їх про те, що проходить стажування та до товару ніякого відношення не має, товар належить власнику кіоску ОСОБА_1 , контактні дані якого вона надала працівникам поліції. Також остання підтвердила письмові пояснення відібрані працівником поліції.

Згідно рапорту старшого інспектора-чергового ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Мартіна М.Є. від 15.11.2022 року (а.с.2) вбачаться, що заступником начальника ЗДОП ОСОБА_4 подано заяву з проханням виїзду наряду ВРПП у магазин ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому під час військового стану продають тютюнові вироби без акцизних марок.

Згідно рапорту інспектора СРПП ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. л-нт поліції Зімненка А.В. (а.с.7) вбачається, що 15.11.2022 року він перебував на добовому наряді ГРПП ВП №1 та в цей день на лінію 102 надійшло звернення від заступника начальника ДОП Нікопольського РУП Галаніна О.К. про те, що в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_3 , реалізується роздрібна торгівля алкогольними та тютюновими виробами. Виїздом на місце продавчиня ОСОБА_3 повідомила, що власником товару є ОСОБА_1 , який в місті був відсутній, документи та ліцензія в магазині були відсутні. 17.11.2022 року ОСОБА_1 повідомив, що ліцензії на продажу тютюнових та алкогольних напоїв немає, адже він їх не отримував, але наразі подав документи на отримання державної реєстрації як суб`єкта господарювання та здійснення реалізації товару в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_3 , а також, що дійсно здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без ліцензії.

Зі змісту протоколу огляду від 15.11.2022 року (а.с.4) вбачається, що інспектором СРПП ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. л-нт поліції Зімненко А.В., за участю ОСОБА_3 та в присутності понятих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в торговельному кіоску ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_3 , було оглянуто та вилучено: 283 пачки сигарет, 6 електронних сигарет, 3 пляшки ємністю 6 л. алкогольних напоїв, 2 пляшки ємністю 2 л алкогольних напоїв, 5 пляшок по 0,5 л алкогольних напоїв.

Відповідно до квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 1 (а.с.11) інспектором СРПП ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Зімненко А.В. 15.11.2022 року було вилучено 283 пачки тютюнових виробів, 6 електронних сигарет, 23,5 л. алкогольних напоїв.

Згідно диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що регулюються у сфері господарської діяльності.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійснення без ліцензії видів господарської діяльності що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №522297 від 17.11.2022 року (а.с.1) зазначено, що ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії, що вказує на наявність об`єктивної сторони іншого правопорушення, а саме, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, але за якою відносно ОСОБА_1 не було складено протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що посадовою особою СРПП ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було розкрито об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а саме не зазначено, кому ОСОБА_1 здійснював продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів, не вказано, що продаж мав систематичний характер та був факт отримання прибутку, у зв`язку з чим, протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним доказом відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати додаткові докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи.

У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов помилкового висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що місцевий суд призначаючи ОСОБА_1 додаткове адміністративне стягнення у вигляді конфіскації предметів торгівлі, не визначив найменування та кількість тютюнових виробів та алкогольних напоїв, які підлягають конфіскації. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Гончаренка О.О. підлягає задоволенню, а постанова судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Гончаренка Олексія Олександровича задовольнити.

Постанову судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 рокупро визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно протоколу огляду від 15.11.2022 року предмети торгівлі, які відповідно до квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №1 знаходяться на зберіганні у відділенні поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО