Провадження № 33/812/88/23 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Цуркан Р. С.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року м. Миколаїв

Миколаївській апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.,

за участю: секретаря Біляєва В. М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 6 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 17 жовтня 2022 року о 9 годині 45 хвилині в місті Миколаєві по вулиці Лазурна, 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mercedes Benz», державний номер НОМЕР_1 , з порушенням вимог, передбачених п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджено в порядку проведення медичного огляду водія за висновком медичного закладу №1034 від 17 жовтня 2022 року.

Постановою судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 6 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погодившись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, винесена без з`ясування у повній мірі обставин, які мають значення для справи. Значний зміст скарги містить викопіювання диспозицій різних норм процесуального та матеріального права, в тому числі Конституції України, КУпАП, постанови ВС в складі КАС, а також практику ЄСПЛ при розгляді справ в порядку кримінального судочинства, та лише декілька абзаців стосуються обставин справи, з якими він не згоден, а саме.

Зазначає, що був затриманий представниками поліції не під час керування транспортним засобом. Жодний доказ у справі не підтверджує факт його керування автомобілем, навпаки, у відео міститься запис лише того, що він спілкується з поліцейськими поряд з транспортним засобом.

Нажаль, суд першої інстанції підійшов до розгляду справи формально та ухвалив постанову лише на одному аркуші.

Розгляд справи у суді апеляційної інстанції проведено за відсутністю апелянта за його належним повідомлення та подачею ним заяви з проханням розглянути справу за його відсутністю.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає висновки судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. «а» п. 2.9 ПДР, та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - вірними.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та висновок про результати медичного огляду є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, та доданого до нього висновку, водій ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу у стані наркотичного сп`яніння та пройшов огляд у медичному закладі, за висновком №1034 від 17 жовтня 2022 року, яким встановлено наркотичне сп`яніння (позитивний тест на метадон) (а.с.2, 6).

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суддя вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено висновком щодо медичного огляду, а також письмовими поясненнями самого водія ОСОБА_1 про керування ним транспортним засобом, що у відповідності до положень статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно до вимог пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями пунктів 1.4, 2.12, 3.17 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у згаданому вище висновку.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в присутності представника поліції з відібрання у особи, що оглядається, зразків біологічного середовища відповідає вимогам п. 2.12 вищезазначеної Інструкції.

Відтак, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджені висновком про медичний огляд з проведенням експрес-тесту та відібранням біологічних зразків для проведення детального аналізу на стан наркотичного сп`яніння у лікарні у присутності поліцейських, а також відеозаписом події, які свідчать про те, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування транспортним засобом, запрошений до лікарні на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, який проведено у його присутності із встановленням знаходження його в такому стані (а.с.2-4, 6).

Тому наявні в матеріалах справи результати досліджень від 24 січня 2023 року (а.с.18-19), що надані до суду першої інстанції в яких зазначено, що при здачі аналізів о 7 годині 12 хвилин 24 січня 2023 року ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено, не може розцінюватися судом як доказ невинуватості останнього з наступних причин.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати , що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно визначеними в п. 4 цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 зазначеної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тому надана ОСОБА_1 до суду першої інстанції виписка отримана не у відповідності до порядку, визначеного Інструкцією, та не може вважатися належним та допустимим доказом відсутності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення.

Як вбачається з відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейських, ОСОБА_1 зупиняють 17 жовтня 2023 року о 9 годині 31 хвилині під час керуванням автомобілем (камера «470075», 59 хвилина запису) та в процесі спілкування пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що водій погоджується та проходить його у медичному закладі (а.с.6).

Такі обставини підтверджені ОСОБА_1 під час надання письмових пояснень (а.с.3) та підтверджені підписом у протоколі з посиланням на те, що не вживав (а.с.1).

Відтак, посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи підтвердження факту керування ним транспортним засобом, не лише спростовується усіма доказами, що зібрані у належний спосіб поліцейськими та досліджені суддею першої інстанції, а свідчать про намагання викласти у скарзі будь-які доводи, які не мають під собою жодного обґрунтування та суперечать особистій позиції водія та його захисника в процесі складення протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи у суді першої інстанції.

Аналізуючи усі наведені вище докази, суддя першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 6 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова