КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року

м. Київ

справа №753/15522/22

провадження №33/824/856/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.

за участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , - Ялі Костянтина Анатолійовича ; потерпілої особи ОСОБА_3 та його захисника Петечела Михайла Васильовича

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3

на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2023 року у складі судді Коляденко П.Л.,

якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закритоу зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2023 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом установлено, що відповідно до протоколу серії ААД №241111 від 22 листопада 2022 року водій ОСОБА_1 22 листопада 2022 року о 19 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Драгоманова, 8 у м. Києві, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Кіа Rіо», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який від удару допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota RAV4 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , після зіткнення автомобіль марки «Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_1 відкинуло на автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП. ДТП призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_3 19 січня 2023 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Зазначає, що суд першої інстанції при винесенні рішення не керувався своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, а брав до уваги лише припущення адвоката ОСОБА_1, які нічим не були обґрунтовані та жодними доказами не підтверджені.

Вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання про допит свідків, огляд фотознімків пошкодженого автомобіля.

Наголошує на тому, що ОСОБА_1 вчинив ДТП у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною.

Звертає увагу суду, що обставини справи, які впливають на об`єктивність та правильність винесеної постанови, належним чином встановлені не були, всебічно і повно судом не досліджувались.

Посилається на те, що мав намір повернути ліворуч, проте не встиг здійснити жодного маневру.

06 лютого 2023 року апеляційним судом отримано заперечення на апеляційну скаргу від захисника ОСОБА_1 - Ялі К.А., в яких останній зазначає, що ОСОБА_6 в суді першої інстанції не заявляв жодних клопотань про допит свідків, а його апеляційна скарга не містить доказів вчинення ОСОБА_1 такого порушення ПДР, як виїзд на зустрічну смугу.

ОСОБА_3 та його захисник у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Захисник ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційним судом заслухано свідка ОСОБА_7 , який підтвердив зазначені ним у письмових поясненнях обставини ДТП. Вказав, що 22 листопада 2022 року перебував на пішохідному переході та був свідком ДТП. Бачив, як водій автомобіля марки «Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на високій швидкості, намагаючись уникнути зіткнення з пішоходом на пішохідному переході, вивернув лівіше та зіткнувся у зустрічній смузі з автомобілем марки «Кіа Rіо», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобіль останнього розвернуло та відкинуло на інший транспортний засіб.

Вислухавши пояснення учасників справи, заслухавши свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124, КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Виходив з того, що в своїх поясненнях як учасник ДТП ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 вказали, що ДТП сталось на смузі, якою рухався водій ОСОБА_1 , при виконанні ОСОБА_3 маневру повороту ліворуч. Такі пояснення повністю підтверджуються даними схеми, складеної уповноваженою особою та підписаної учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема щодо першого місця зіткнення транспортних засобів, яке сталось на смузі руху водія ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №241111 від 22 листопада 2022 рокувбачається, що водій ОСОБА_1 22 листопада 2022 року о 19 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Драгоманова, 8 у м. Києві, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Кіа Rіо», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який від удару допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota RAV4 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , після зіткнення автомобіль марки «Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_1 відкинуло на автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП. ДТП призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

Згідно наданих захисником ОСОБА_1 в суді першої інстанції пояснень, зміст правопорушення, яке нібито вчинив ОСОБА_1 , не відповідає змісту тих пунктів, які інкриміновано останньому; зазначені у протоколі обставини та причини ДТП не підтверджуються жодним наявним у справі доказом, так як ОСОБА_1 рухався на перехресті прямо, в межах своєї смуги руху, при цьому водій автомобіля «Кіа Rіо» здійснював поворот ліворуч, не надавши переваги в русі автомобілю, що рухався прямо; факт прискорення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 чи інтенсивність такого прискорення, чи протиправність такого прискорення, якщо воно мало місце, матеріалами справи не встановлено та нічим не підтверджується. При цьому вказав, що в даній дорожньо-транспортній пригоді вбачається вина саме водія автомобіля «Кіа Ріо» - ОСОБА_3 , який в порушення вимог п. 16.13 ПДР, перед поворотом ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю під керуванням ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях, наданих одразу після ДТП та усних, наданих у судовому засіданні, пояснив, що керуючи автомобілем марки «Кіа Rіо», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Драгоманова, переконавшись у безпечності свого маневру, а саме, що автомобіль на зустрічній смузі руху знаходиться на безпечній відстані, мав намір здійснити поворот ліворуч. В цей час на пішохідному переході вже йшли пішоходи. Раптом водій автомобіля марки «Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_1 , став прискорюватися на пішохідному переході, при цьому мало не збив пішохода. Вважав, що саме водій автомобіля марки «Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на великій швидкості спричинив зіткнення. Зіткнення сталося на смузі руху автомобіля «Kia Niro».

З письмових пояснень водія автомобіля «Toyota RAV4 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 вбачається, що водій транспортного засобу «Кіа Rіо», д.н.з. НОМЕР_2 , виконував поворот ліворуч в той час, як в нього на високій швидкості вїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до письмових пояснень свідка ДТП ОСОБА_7 , наявних у матеріалах справи, він знаходився біля пішохідного переходу коли водій автомобіля Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 різко прискорившись на пішохідному переході та уникаючи зіткнення з пішоходом, звернув лівіше та здійснив зіткнення з автомобілем «Кіа Rіо», д.н.з. НОМЕР_2 .

За змістом пунктів 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У матеріалах справи окрім пояснень учасників ДТП та свідка містить відеозапис та схема ДТП.

Як убачається зі схеми місця ДТП, транспортні засоби «Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_1 , та «Кіа Rіо», д.н.з. НОМЕР_2 , отримали механічні пошкодження передньої частини, зокрема, передній бампер, капот, передні фари, крила радіатор, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, наявного у справі.

Зі схеми ДТП, розташування транспортних засобів після ДТП, відеозапису, пояснень учасників ДТП та свідка, слідує, що автомобіль марки «Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухався з перевищенням швидкості по пішохідному переходу та з метою уникнення зіткнення з пішоходом звернув лівіше, у зв`язку з чим зіткнувся з автомобілем «Кіа Rіо», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який мав намір повернути ліворуч.

Окрім того, згідно відомостей з ЄДРСР постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Таким чином, дослідивши наявні докази у сукупності, колегія суддів доходить висновку, що водій автомобіля «Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , перебуваючи у стані сп`яніння, будучи неуважним та не врахувавши дорожню обставку, з метою уникнення зіткнення з пішоходом виїхав на зустрічну смугу та зіткнувся з автомобілем марки «Кіа Rіо», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який мав намір повернути ліворуч.

Доводи адвоката ОСОБА_1 не заслуговують на увагу суду, оскільки є припущенням, не підтверджені жодними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані норми ПДР України та обставини справи свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №241111 від 22 листопада 2022 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди до протоколу, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди та свідка, а також відеозаписом.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що вказує на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, наведеними вище доказами спростовується висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При прийнятті постанови, суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин справи в їх сукупності, не дослідив належним чином пояснення учасників ДТП та свідка, а також відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, внаслідок чого прийняв незаконне та необґрунтоване судове рішення.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, внаслідок чого висновок про відсутність порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України не відповідає фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Частиною другою статті 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

З урахуванням того, що з моменту вчинення адміністративного правопорушення, яке мало місце 22 листопада 2022 року, строк, передбачений частиною другою статті 38 КУпАП, не закінчився, суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2023 року - скасуванню з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосування до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, а також стягнення на користь держави судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2023 року- скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Кравець