Справа № 450/187/23 Провадження № 3/450/81/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого на посаді командира роти управління батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії НОМЕР_1 № 3 про військове адміністративне правопорушення від 09.01.2023 року, військовослужбовець військової служби за контрактом, командир роти управління батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 знаходився на території військової частини НОМЕР_1 (військове містечко АДРЕСА_2 ) в нетверезому стані в умовах особливого періоду (воєнного стану), а також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Органом, уповноваженим на складання протоколу кваліфіковано дані дії як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вживав спиртні напої від проходження огляду не відмовлявся.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 172-20 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

В свою чергу, частиною 1 статті 172-20 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за такі дії :

- розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів,

- поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння,

- виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння,

- відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто, ч. 1 ст. 172-20 КУпАП встановлює чотири випадки настання адміністративної відповідальності, кожний з яких утворює окремий склад адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано перебування на території військової частини в нетверезому стані та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 08.01.2023 року, зазначено у графі висновок та діагноз за результатами огляду - стан після вживання спиртних напоїв.

Відповідно до довідки складеної лікарем медичного пункту військової частини ОСОБА_2 08.01.2023 року, ОСОБА_1 освідчений о 21 год. 20 хв. 08.01.2023 року драгером на вміст алкоголю /алкотестер Алкосан AL 5500/серійний номер gh 8270061.

Однак до матеріалів справи не долучено роздруковані дані з приладу алкотестер Алкосан AL 5500/серійний номер gh 8270061.

Водночас, актом про факт відмови ОСОБА_1 від забору крові з метою виявлення стану його алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 03.01.2023 року стверджується, що він відмовився від забору крові.

Пояснення ОСОБА_1 надані в протоколі про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні, стосуються обставин вживання алкогольних напоїв, однак розпивання алкогольних напоїв під час проходження зборів на території військової частини, військових об`єктів, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в провину не ставиться.

Таким чином, в матеріалах справи містяться взаємовиключні документи, що свідчить про неналежність і недопустимість таких, як доказів по справі, а також унеможливлює встановлення судом події адміністративного правопорушення, а саме факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння або перебування на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі не розкрито суті адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину перебування на території військової частини в нетверезому стані та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є взаємовиключним згідно диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Беручи до уваги досліджені судом докази, суд не вбачає події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин суду не надано.

В свою чергу протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладенні в ньому повинні бути перевіренні за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 28 серпня 2020 року у справі № 1-14/2020 (230/20) зазначив, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні; встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить Конституції України.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позиція Верховного Суду, згідно якої у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведені подія і вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, викладена в Постанові від 08.07.2020 р. у справі №463/1352/16-а.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Тому провадження по справі підлягає закриттю у відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Н. Б. Добош