Справа № 524/90/23
Номер провадження 3/524/438/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2023 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області Олейнікова Г.М.,розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 28.12.2022 року о 23 год. 31 хв. в Полтавській області, м.Кременчук, по квт.274, б.2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Galant, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя. Водій погодився пройти огляд у встановленому законом порядку, але в кабінеті у лікаря нарколога відмовився від проходження огляду в присутності 2-х свідків, камери фіксації 476345, 476978. Водія відсторонено від керування транспортними засобами.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним судової повістки 07.02.2023 року (а.с.15), та 16.02.2023 року (а.с.16).Відповідно до статті 268 ч.2 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як її явка не є обов`язковою.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків :

Відповідно до ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5. Правил дорожнього руху України зазначено, що в водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Розділом 1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено , що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 4 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 7 Розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

Із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 28.12.2022 року о 00 год .46 хв. серії ААД № 385962 інспектором взводу 2 роти № 1 БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області лейтенантом поліції Звонковим Є.А. вбачається, що 28.12.2022 року о 23 год. 31 хв. в Полтавській області, м.Кременчук, по квт.274, б.2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Galant, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя. Водій погодився пройти огляд у встановленому законом порядку, але в кабінеті у лікаря нарколога відмовився від проходження огляду в присутності 2-х свідків, камери фіксації 476345, 476978. Водія відсторонено від керування транспортними засобами.

В вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення посадовою особою, яка його складала в порушення вимог ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не зазначено чи пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, а зазначено про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння і те, що погодився на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, але в кабінеті у лікаря нарколога відмовився від проходження огляду в присутності 2-х свідків.

На аркушах справи 4-5 є пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із змісту яких неможливо встановити важливу інформацію щодо обставин відмови від проходження огляду, а саме, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду в КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» чи на місці зупинки транспортного засобу.

Також, суд наголошує, що за наявності підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння працівники поліції першочергово мають провести огляд з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, або ж у разі незгоди особи з його результатом, огляд може бути проведено в закладах охорони здоров`я. Відсутність у працівників поліції засобів для огляду водіїв на предмет наркотичного сп`яніння на місці зупинки або будь-які інші обставини не дають підстав не виконувати вимоги чинного законодавства.

Суд зауважує, що жодних дій, спрямованих на проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, передбачених законодавством, працівниками поліції відносно останнього не проводилось.

Суд, не заперечуючи важливість та необхідність профілактичної роботи по недопущенню керування транспортними засобами в стані як алкогольного так і наркотичного сп`яніння, вважає за необхідне наголосити, що така робота має проводитись виключно в правовому полі та не допускати зазіхань на права людини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2021 року у справі №136/651/21.

В судовому засіданні був досліджений доказ, наданий посадовою особою Батальйона патрульної поліції в м.Кременчуці, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме відеозапис із якого вбачається, що поліцейськими був зупинений автомобіль червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 (час 23:31:45 год.). На відеозаписі не чутно початок розмови через вітер, і починається з запитання поліцейського: «Ви таксіст?», на що водій відповів, "так", і сказав, що вирішив їхати додому бо дуже холодно, на що поліцейський попросив у нього документи та перевірив їх (час 23:32:59 год.). Поліцейський питає ОСОБА_1 , чи вживав він якісь наркотичні засоби, на що він відповів, що не вживав, тоді поліцейський перевірив його реакцію очей на світло, за допомогою ліхтаря та повідомив, що у нього дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло та неприродна блідість шкіряного покриву обличчя та запропонував йому пройти огляд в медичному закладі, на що водій погодився (час 23:35:02 год.). Прибувши до медичного закладу, водій у лікаря нарколога пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», результат огляду на камеру не видно і не чутно (час 00:08:03 год.). Після цього, лікар-нарколог надав ОСОБА_1 стаканчик для здачі аналізу і через деякий час він приніс його з біоматеріалом (сечею) (час 00:13:35 год.). Лікарем було проведено експрес тестування за допомогою трьох тестових смужок (час 00:14:25 год.). Перевіривши результат, лікар повідомив, що у ОСОБА_1 виявлено амфетамін, і показав результат тесту ОСОБА_1 (час 00:17:45 год.). Поліцейський питає у ОСОБА_1 , коли він останній раз вживав наркотичні засоби, но що він відповів, 3 дня тому (час 00:18:44 год.). Лікар каже, що для підтвердження результату, необхідно направити аналіз до м.Полтави (час 00:19:45 год.). Поліцейський каже ОСОБА_1 , що зараз розповість які можуть бути варіанти: перший, він відмовляється від проходження подальшого огляду, другий аналіз направляється в лабораторію в м.Полтава і після буде надано висновок, що він в стані наркотичного сп`яніння. У всіх варіантів є як позитивні, так і негативні сторони. У варіанті із здачею аналізів до лабораторії в м.Полтава є негативна сторона, що по висновку з м.Полтави лікар нарколог може поставити його на облік, як наркозалежну особу, а поки не має підтвердження того, що він керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, лікар не може цього зробити і щоб він вирішував, що робимо, зараз закінчуємо, або йдемо через більш складну процедуру. ОСОБА_1 каже поліцейському, що він нічого не зрозумів, тоді другий поліцейський каже: «Зараз я поясню». Він пояснив, що наразі зробили частину огляду, щоб отримати на 100 відсотків, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, треба направити його біологічну речовину (сечу) в м.Полтава, але треба ще доздати біологічну речовину, оскільки наявного не вистачить і тоді лікар її відправить. Оскільки тест вже виявив у нього наркотичні речовини, то в більшості випадків результат з лабораторії м.Полтави є позитивним. Також поліцейський йому повідомив, що у нього, внаслідок цього буде офіційно підтверджено, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, а наразі огляд не завершений, і що він на даному етапі може відмовитись, тоді на нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду, а у разі підтвердження з лабораторії м.Полтави, буде складено протокол за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, на що інший поліцейський каже: «Різниця лише в тому, що в протоколі буде написано від проходження огляду відмовився і керував з ознаками наркотичного сп`яніння або керував в стані наркотичного сп`яніння, самі розумієте, що по суду легше» (час 00:19:52 год.). На запитання поліцейського, ОСОБА_1 відмовився від направлення біоматеріалу до м.Полтави (час 00:22:10 год.). До лікаря нарколога в кабінет зайшли двоє свідків, і лікар їм пояснив, що доставили до нього чоловіка на огляд та запропонували йому пройти огляд, після чого покликав ОСОБА_1 до себе в кабінет, мотивувавши тим, що мова йдеться про нього. Від лабораторного дослідження він відмовився, та перепитав про це ОСОБА_1 , на що він відповів «так». (час 00:36:52 год.).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, регулюється КУпАП (пункт 2.1. мотивувальної частини Рішення КСУ від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП).

Відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України „Про Національну поліцію завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Згідно з вимогами п.1, 2, 3, 4, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України „Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства». (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти Російської Федерації» від 26 жовтня 2006 року, «Ваньян проти Російської Федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року.)

Європейським судом вироблена концепція провокації, яка порушує пункт 1 статті 6 Конвенції, і є відмінною від застосування законних оперативних методів попереднього розслідування. Ним встановлено, що, тоді як застосування спеціальних методів розслідування, зокрема негласних, не може саме по собі порушувати право на справедливий судовий розгляд, небезпека поліцейської провокації в результаті таких заходів передбачає, що їх застосування повинно бути обмежене зрозумілими рамками (рішення ЄСПЛ від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви»).

З урахуванням вищевикладеного судом встановлено, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримались вищезазначених вимог закону.

Перебуваючи в закладі охорони здоров`я, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а пройшов огляд, про що свідчить досліджені в судовому засіданні докази.

Згідно висновку лікаря про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.12.2022 року, № 424 вбачається, що заключний висновок винести неможливо, через відмову від проходження лабораторного етапу дослідження, а не від проходження огляду на стан сп`яніння, як зазначено в протоколі про адміністративне правпорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1.

Згідно дослідженому в судовому засіданні відеозапису наданого Батальйоном патрульної поліції в м.Кременчуці вбачається, що він пройшов експрес-тест на визначення стану наркотичного сп`яніння, однак поліцейські вплинули на прийняття ним рішення щодо відмови від проходження лабораторного дослідження мотивуючи тим, що це може погіршити його становище, фактично вмовивши його відмовитись від проходження такого дослідження.

Вказані обставини вважає суд засвідчують недотримання працівниками поліції під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення положень ст. 256 КУпАП, якою встановлені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме зазначені у ньому обставини, як з`ясовано судом не відповідають фактичним обставинам справи та діям, що відбулися під час фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Так, поліцейськими свідомо внесені відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, які не відповідають обставинам справи і дослідженим судом доказам, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння і здав експрес тест в медичному закладі охорони здоров`я, пройшов дослідження на прилад "Драгер" та був оглянутий лікарем наркологом.

Таким чином, вищезазначена дія працівників поліції була спрямована не на усунення та припинення майбутнього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , як того вимагають вимоги Закону України „Про Національну поліцію, а навпаки на вчинення дій з метою вчиненням останнім адміністративного правопорушення та складанням на нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип, за яким обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку, аналізуючи докази, які маються в матеріалах справи, суд вважає, що посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, не надано суду переконливих доказів винуватості особи.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачяться на користь особи, тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Керуючись ст.130 ч.1 , 247 ч.1п.1, 283, 284 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником в Полтавський апеляційний суд, через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий суддя: Ганна ОЛЕЙНІКОВА