Постанова

Іменем України

02 лютого 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/151/23

провадження № 3/578/167/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. за участю ОСОБА_1 у статусі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянув у судовому засіданні в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області в смт Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , село Мезенівка Краснопільського району Сумської області; громадянство: України; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонер за віком, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

та установив:

З протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 115911 від 27.01.2023 випливає, що гр. ОСОБА_3 25.01.2023 о 14:00 год., перебуваючи за своїм місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, виражався в бік дружини гр. ОСОБА_4 нецензурною лайкою, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру.

Потерпілою у справі є ОСОБА_5 і з її письмових пояснень від 27.010.2023, відібраних поліцейським ВП №2 Сумського РУП ГУНП в Сумській області ШИНКАРЕНКОМ О. В., випливає, що 25.01.2023 о 14:00 год. за місцем спільного проживання подружжя, чоловік маючи ознаки алкогольного сп`яніння, почав виражатися в її бік нецензурною лайкою, всіляко ображав, чим вчинив відносно неї насильство в сім`ї психологічного характеру. Фізичної сили не застосовував, свідки події відсутні. Просила притягнути до адміністративної відповідальності за ознакою статті 173-2 КУпАП.

З фабули ЄО про подію з повідомлення на 102 № 96426336 від 25.01.2023 випливає, що 27.01.2023 о 12:45 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 25.01.2023 о 14:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , звернулась ОСОБА_6 з повідомленням про те, що 25.01.2023 близько 14:00 год. за місцем мешкання чоловік ОСОБА_7 висловлювався в її бік нецензурною лайкою. Заявник ШИНКАРЕНКО.

З Протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_4 від 27.01.2023 випливає, що 25.01.2023 о 14:00 год. за спільним місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , чоловік ОСОБА_4 . ОСОБА_7 виражався в бік заявника нецензурною лайкою, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру.

При розгляді справи в суді ОСОБА_7 надав пояснення, що дійсно 25.01.2023 у денний час між подружжям виникла сварка з побутових питань.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.

Дії ОСОБА_1 поліцейським уповноваженого підрозділу поліції кваліфіковано за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення,

- тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Виходячи зі змісту диспозиції статті 173-2 КУпАП, це бланкетна норма, яка відсилає до інших актів законодавства.

07 грудня 2017 року ухвалено Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII (далі - Закон № 2229-VIII), який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Закон № 2229-VIII дає таке визначення домашнього насильства: діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання, або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь» (пункт 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Норми стст. 245, 280 КУпАП встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Приймаючи рішення по справі, суд керується положеннями, закріплениними в статті 251 КУпАП, згідно з якою доказами по справі про адміністративне правопорушення є фактичні дані, які, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, форма та зміст якого має відповідати вимогам статті 256 КУпАП.

У справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_7 ображав нецензурними словами дружину ОСОБА_8 .

Такі дії підтверджуються заявою та письмовими поясненнями дружини про те, що ОСОБА_7 вчинив з нею сварку, під час якої висловлювався нецензурно.

При розгляді даної справи про адміністративні правопорушення судом було встановлено неналежне оформлення матеріалів адміністративної справи органом, який складав протокол, зокрема на відсутність у ньому всіх елементів об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, у якій йдеться про існування такої обов`язкової ознаки, як можливого чи фактичного настання фізичної чи психологічної шкоди, що була чи могла бути завдана потерпілому, а це унеможливлює його використання як доказу в справі відповідно до статті 256 КУпАП.

Тобто в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність обставин, передбачених диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП, зокрема щодо наслідків дій ОСОБА_1 для психологічного стану дружини.

Доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Ці дані можливо встановити і на підставі пояснень постраждалої особи та кривдника, але вони обов`язково мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (які саме дії, бездіяльність, висловлювання кривдника призвели до яких конкретно наслідків для постраждалої особи).

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП, обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до частини другої статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Згідно п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 40-1, 247, 251 ,252, 256, 283, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

Постановив:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 115911 від 27.01.2023 стосовно ОСОБА_9 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536,80 грн віднести на рахунок держави.

Згідно зі статтею 287 КУпАП, Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, а також потерпілим.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена у порядку, визначеному цим кодексом.

Згідно зі статтею 294 КУпАП, Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Суддя А. І. КОСАР