Справа № 570/3779/22
Номер провадження 3/570/28/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Остапчук Л.В., розглянувши в залі суду в місті Рівне матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 11 березня 2019 року органом 5624, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , права, передбачені ст.268 КУпАП, і ст.63 Конституції України, роз`яснені,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 01 жовтня 2022 року серії ААД № 119624, 30 вересня 2022 року о 23 год. 10 хв. в с.Олександрія по вул.Св`ятопреображенська, Рівненського району, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом, зокрема автомобілем марки "ВАЗ", державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушена координація рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що було зафіксовано на відео.

ОСОБА_2 в суді свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав, пославшись на обставини, які зазначені у поданому до суду клопотанні. Суду пояснив, що транспортним засобом він в той день не керував, про що неодноразово наголошував працівникам поліції при оформленні адміністративних матеріалів, однак такі його пояснення були проігноровані і відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, він неодноразово просив працівників поліції надати йому будь-який доказ на підтвердження того, що він дійсно керував транспортним засобом, однак йому було роз`яснено, що докази керування ним транспортним засобом в час та дату, зазначені в протоколі, будуть надані до суду. Попри це, ні в момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, ні суду таких доказів не надано, а тому просить закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що достатніх доказів, які б вказували на вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суду не надано і таких доказів здобути неможливо.

В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначено, що неприпустимо, щоб судді спрощено підходили до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Так, згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п.8 чинного Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно до п.6 розділу X чинної Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Попри зазначені вимоги нормативно-правових актів, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не містить відомостей про свідків, в присутності яких він складався та дії водія щодо ухилення від огляду, він складений в порушення вимог закону та не може бути ні доказом ні підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. Тобто, фіксація відеозапису, якщо він здійснювався із нагрудної камери поліцейського, має бути повним, а не його окремі кориговані частини. На такому записі має відображатись дата та час зйомки а також - присвоєний інвентарний та номенклатурний номер пристрою.

Під час перегляду відеозаписів, які долучено до матеріалів справи, було встановлено, що у матеріалах справи міститься шість фрагментів відеозаписів, на яких не відображено ні дату, ні час відеозйомки, відсутні інвентарний та номенклатурний номери портативних відеореестраторів, зйомка не велася безперервно і до її завершення, як того вимагає Інструкція. З вказаних відрізків відео незрозуміло, в якій послідовності мали місце зафіксовані на них події, оскільки один із них відзнятий у світлу пору доби, а всі інші у нічний час, із деяких із них взагалі не зрозуміло, яке вони мають значення для справи і на жодному із них не зафіксовано моменту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а також того, що він дійсно відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Сам факт перебування ОСОБА_2 у місці, де оформлялися адміністративні матеріали не є доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки це не доводить факту керування транспортним засобом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України"), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Варто відмітити, що стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ході розгляду справи, будь-яких доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 даного правопорушення, здобути неможливо, та й суддя збирати такі докази не вправі, тому виникає сумнів стосовно вчинення ОСОБА_2 даного правопорушення, який трактується на користь особи, яка ніби то вчинила вказане правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України та п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини, вважаю, що достатніх, належних та допустимих доказів, які б могли ствердити про наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 немає і їх здобути неможливо, а тому провадження в справі підлягає до закриття.

В зв`язку з закриттям провадження у справі, відповідно до Закону України "Про судовий збір" не підлягає стягненню з ОСОБА_2 такий збір.

Керуючись ст.ст.40-1, 130 ч.1, 247 п.1, 283, 284, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України "Про судовий збір", суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.