П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/92/23
02 лютого 2023 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценко О. О., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , стрілець 1 відділення 1 Ср 2 СБ, громадянина України,

за ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

18 січня 2023 року о 10 годині 30 хвилин, солдат ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в селищі Богродчани на території військової частині НОМЕР_1 , відмовився від виконання законних вимог командира 1 Ср 2 СБ під час дії на території України особливого періоду, а саме відмовився заступити у внутрішню варту з охорони об`єкту №67, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за що передбачено ч.2 ст.172-20 КУпАП.
В судовому засіданні особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дав показання, що дійсно не виконав наказ командира 1 Ср 2 СБ, а саме відмовився заступити у внутрішню варту з охорони об`єкту №67. Однак відмова його була вимушена, з підстав поганого самопочуття. Перебуваючи у такому стані він не міг належним чином виконувати свої обов`язки. Так більш як 22 роки, він є вегетаріанцем. В день коли його було допущено до об`єкту №67 він повідомив командира, що йому необхідно поповнити запас продуктів, оскільки до цього він ходив на варту та не міг поповнити їх запас та третій день належним чином не харчувався. В зв`язку із чи виникли непорозуміння з цього приводу. В майбутньому зобов`язується не допускати порушень вимог служби.
Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа), зокрема суддя, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.07.2014 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1126-УП від 17.03.2014 р. Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022 р., Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ від 15.03.2022 р., Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18.04.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2212-ІХ від 21.04.2022 р. з 18.03.2014 року до теперішнього часу на території України діють умови особливого періоду.
Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), затвердженого Законом України від 24.03.1995 року, передбачені обов`язки військовослужбовців, зокрема, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України; свято і непорушно дотримуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Стаття 16 цього Статуту встановлює, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Ст. 26 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Частина 1 статті 172-10 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника).

Частина 2 цієї статті передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши надані докази, суд вважає, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, - відмова від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду, що підтверджується доказами, перевіреними в судовому засіданні, - протоколом про військове адміністративне правопорушення серії НГУ №322922 від 19 січня 2023 року(а.с.3), поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , письмовими доказами (а.с.4-14).
Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Відповідно до норм КУпАП об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені Законом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, оскільки збитки державі та фізичним особам не завдані, будь-які негативні наслідки не настали, зважаючи на ступінь вини та особу правопорушника, обставини вчиненого правопорушення, є необхідним звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення не підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, оскільки судом порушника звільнено від адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.22, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-10 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: