Справа № 529/1600/22
Провадження № 3/529/94/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, інваліда ІІІ-ї групи, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 р. N 7/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Шевченківського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 10.11.2022 близько 13 год. 00 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 в ході якої висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але на адресу суду надіслав письмову заяву в якій вказав, що не згоден з складеним протоколом відносно нього, тому як ніяких протиправних дій до своєї знайомої ОСОБА_2 він не вчиняв. Також зазначив, що ініціатором сварки була саме вказана знайома.

Враховуючи, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст.173-2 КУпАП не є обов`язковою, тому розгляд справи проведено у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КпАП України об`єктивною стороною правопорушення є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності наявні у справі докази та надані суду письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_3 приходжу до висновку, що 10.11.2022 між ОСОБА_1 та його співмешканкою ОСОБА_3 фактично мала місце саме сімейна сварка, що у даному випадку вказує лише на конфлікт між ними, однак, не кожен конфлікт, сварка є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Вказане у своїх письмових поясненнях підтвердила і сама потерпіла ОСОБА_3 , зазначивши, що сварка виникла на грунті ревнощів, яка тривала близько 5-10 хвилин.

Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 мав умисел на вчинення домашнього насильства та його дії призвеличи могли призвести до завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, протокол не містить однієї з обов"язкових елементів об"єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме вказівки на завдання шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка була завдана чи могла бути завдана.

Згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд.

Суддя Л.Є. Петренко