Номер провадження: 33/813/240/23
Номер справи місцевого суду: 495/9114/22
Головуючий у першій інстанції Заверюха В. О.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Пузанової Л.В., секретар судового засідання Зєйналова А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 204-1КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 204-1 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 8 500 гривень. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно із зазначеною постановою, відповідно до складеного 27 жовтня 2022 року Відділом прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в/ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 165308, 26 жовтня 2022 року, близько 21 години 19 хвилин виявлено громадянина України ОСОБА_2 , який разом з ОСОБА_3 , тобто групою осіб, намагався незаконно перетнути Державний кордон України з Республікою Молдова в пункті пропуску "Паланка-Маяки-Рені" без дозволу відповідних органів з уникненням прикордонного контролю, шляхом використання механізму отримання статусу біженця в Республіці Молдова та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 204-1 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 30 грудня 2022 року засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі в порядку частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 204-1 КУпАП .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що суд помилково дійшов висновку про його винуватість за відсутності в матеріалах справи належних та достовірних доказів, підтверджуючих наявність в його діях умислу на незаконний перетин державного кордону під час перебування на місці затримання, яке не належить до лінії Державного кордону, а відтак і відсутності як суб`єктивної (виражається лише у навмисній формі вини), так і об`єктивної сторони складу правопорушення (виражається у вчиненні дій з незаконного перетину або спроби перетину державного кордону будь-яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску).

Також вказав на те, що пояснення під час складення протоколу про адміністративне правопорушення були надані та підписані ним під примусом прикордонників з погрозою порушення відносно нього кримінальної справи.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 також просив поновити строк апеляційного оскарження постанови, посилаючись на те, що участі у розгляді справи не брав, не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, копію постанови не отримував, а з її змістом ознайомився після її оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 27 грудня 2022 року.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, надіслав заяву, в якій апеляційну скаргу підтримав, просив справу розглядати без його участі.

Відповідно до частини шостої статті 294 КУпАП, на стадії апеляційного перегляду справи, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення осіб.

Оскільки ОСОБА_1 належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання та із заявою про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не звертався, апеляційний суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність відповідно до поданої заяви.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що її розгляд відбувся 17 листопада 2022 року за відсутності ОСОБА_1 .

Відомостей про вручення копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 у визначений статтею 295 КУпАП строк матеріали справи не містять.

Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Враховуючи, що матеріалами справи не спростовано надану скаржником інформацію щодо отримання ним постанови суду поза межами строку на апеляційне оскарження, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції слід визнати поважними та поновити його із зазначених підстав.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За приписами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до приписів статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 204-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.

Згідно із положеннями статті 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Зі змісту положень частини третьої статті 6 Закону України "Про прикордонний контроль" вбачається, що пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що дії особи з перетинання або спроби перетинання державного кордону без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку охоплюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 204-1 КУпАП.

Указами Президента України від 24.02.2022 року №64/2002 "Про введення воєнного стану" та №65/2002 "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан та оголошено проведення загальної мобілізації. Дія зазначених Указів продовжувалася в установленому законом порядку, в тому числі і станом на жовтень 2022 року.

Відповідно до положень статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", за загальним правилом на період дії воєнного стану чоловікам-громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 204-1 КУпАП, - перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб і це підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 165308 від 27 жовтня 2022 року, з якого вбачається, що близько 21 години 19 хвилин виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який разом з ОСОБА_3 , тобто групою осіб, робив спробу перетнути державний кордон України з Республікою Молдова в пункті пропуску "Паланка-Маяки-Рені" без дозволу відповідних органів з уникненням прикордонного контролю, шляхом використання механізму отримання статусу біженця в Республіці Молдова; поясненнями ОСОБА_1 , написаними власноруч під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на які "він домовився з особою, яка обіцяла надати допомогу у перетині державного кордону в пункті пропуску, для чого необхідно можливо буде попросити у молдавських прикордонників статус біженця"; рапортом старшого зміни прикордонних нарядів Марії Магро від 27.10.2022 року про те, що 27 жовтня 2022 року о 06 годині 30 хвилин офіцер ВВВБ старший лейтенант ОСОБА_4 привіз на віпс "Удобне" двох громадян України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які можливо намагалися незаконно перетнути державний кордон з України в Республіку Молдову через Ппр "Паланка-Маяки-Удобне" з уникненням прикордонного контролю; протоколом допиту ОСОБА_1 як свідка у кримінальному провадженні №0000078 від 28.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 368, частиною третьою статті 332 КК України, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 , будучи 27.10.2022 року допитаним слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, пояснив, що він разом із батьком його дружини ОСОБА_3 мали намір полетіти до сім`ї в США, однак у зв`язку з воєнним станом на території України введено обмеження для виїзду за кордон чоловіків. Дозвіл на перетин кордону ними отриманий не був, тому 25.10.2022 року він домовився з невідомою йому особою про організацію перетину ним та ОСОБА_3 державного кордону України з Республікою Молдова за винагороду у розмірі 2 500 доларів США з кожного; 26.10.2022 року близько 20 години 50 хвилин у м. Одесі їх зустрів невідомий чоловік, який після надання йому грошових коштів повіз їх в сторону с. Маяки Одеської області до пункту пропуску; близько 21 години 30 хвилин на блок-посту на перехресті вулиці Богачова та автодороги Е87 у с. Маяки Одеського району Одеської області їх автомобіль зупинили співробітники правоохоронних органів, затримали водія та почали проводити слідчі дії(а. с. 2-9).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії осіб, які його складали, в протоколі ОСОБА_1 не вказав і такі не оскаржував.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 204-1 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами і він обґрунтовано, з дотриманням норм права визнаний судом винним у його вчиненні та підданий адміністративному стягненню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, так як не ґрунтуються на законі та не підтверджуються матеріалами справи.

Зокрема, ту обставину, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 , належним чином не повідомивши його про день, час та місце розгляду справи, чим позбавив можливості скористатися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, апеляційний суд не вважає підставою для скасування правильного по суті судового рішення з таких підстав.

З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення та матеріали справи, 27 жовтня 2022 року ОСОБА_1 був повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться в приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за адресою: м.Бігород-Дністровський, вул.Військової слави, 27, що підтверджено його особистим підписом (а. с.3).

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У частині другій зазначеної норми права наведено перелік справ про адміністративне правопорушення, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 204-1 КУпАП до цього переліку не входить.

В матеріалах справи відсутні відомості про належне та з дотримання встановленого законом строку сповіщення судом ОСОБА_1 про час розгляду справи.

Отже, будучи сповіщеним лише про місце розгляду справи, ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, призначене судом на 17.11.2022 року, тому суд розглянув справу у його відсутність, допустивши порушення частини другої статті 268 КУпАП.

Однак наведене порушення, згідно із нормами КУпАП, не є безумовною підставою для скасування ухваленої судом першої інстанції постанови, а відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП надає суду апеляційної інстанції повноваження дослідити нові докази, які не досліджувалися місцевим судом та які надає особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 нових доказів, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 204-1 КУпАП, апеляційному суду не надав і на наявність таких не посилається. Від участі в розгляді справи в апеляційному порядку самоусунувся та реалізував своє право бути присутнім при розгляді справи і давати апеляційному суду свої пояснення, подавати докази та заявляти клопотання на свій розсуд, звернувшись із заявою про розгляд справи у його відсутність.

З врахуванням викладеного та встановлених судом першої інстанції обставин щодо суті вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає посилання ОСОБА_1 на те, що у його діях не було умислу на незаконний перетин державного кордону такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються зібраними уповноваженими на складення протоколу про адміністративне правопорушення особами доказами, а також наданими самим ОСОБА_1 поясненнями, в яких він не заперечував факту здійснення ним спроби перетину кордону не у передбачений законом спосіб за допомогою третіх осіб під час встановлених законом обмежень для перетину кордону для військовозобов`язаних осіб.

Доводи ОСОБА_1 про те, що пояснення були надані ним під примусом працівників ДІПС суд також до уваги не приймає за відсутності в матеріалах справи доказів оскарження ОСОБА_1 таких дій та підтвердження наведеної ним обставини.

Така позиція ОСОБА_1 та його процесуальна поведінка, на думку апеляційного суду, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи та законом, і тому розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам норми частини другої статті 204-1 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП, які тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не встановлено, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Л. В. Пузанова

Повний текст постанови складено 03 березня 2023 року

Суддя Л.В. Пузанова