Справа № 454/568/22 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 33/811/149/23 Доповідач в 2-й інстанції: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

представника ОСОБА_1 - адвоката Спічак М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Спічак М.Л. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Сокальського районного суду Львівської області від 18 травня 2022 року,

встановив:

Постановою судді Сокальського районного суду Львівської області від 18 травня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу по АДРЕСА_1 , оператора АЗС «ОККО»,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На постанову судді представник ОСОБА_1 адвокат Спічак М.Л. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Сокальського районного суду Львівської області від 18 травня 2022 року; скасувати оскаржувану постанову та надіслати справу на новий розгляд у суд першої інстанції.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт мотивує тим, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості приймати участь в судовому засіданні. Копію постанови ні апелянт ні адвокат наручно не отримував і не мав змоги її оскаржити.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Спічак М.Л. щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в клопотанні доводи, апеляційний суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути представнику ОСОБА_1 - адвокату Спічак М.Л., з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З аналізу норми вказаної статті вбачається, що обчислення строку апеляційного оскарження постанови судді закон пов`язує з днем прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

На думку апеляційного суду, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова судді Сокальського районного суду Львівської області прийнята у судовому засіданні 18 травня 2022 року без участі ОСОБА_1 , яка була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи у Сокальському районному суді Львівської області, про що свідчить її підпис на протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №170762 від 15 лютого 2022 року.

Також, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 26 липня 2022 року подала до Сокальського районного суду Львівської області запит, у якому просила повідомити чи знаходиться у даному суді на розгляді справа про притягнення її до адміністративної відповідальності. 08.08.2022 року Сокальський районний суд Львівської області надав відповідь на вищезазначений у запит у якому повідомив про те що, постановою даного суду від 18.05.2022 року визнано ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Отже, сукупність вищевказаних обставин свідчить про те, що ОСОБА_1 мала можливість повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення, однак у встановлений законом строк не скористалася.

Натомість з апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 адвокат Спічак М.Л. звернувся лише 09 січня 2023 року, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відтак, апеляційний суд вважає, що причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду не є поважними, а тому приходить до висновку, що представнику ОСОБА_1 адвокату Спічак М.Л. слід відмовити в поновленні такого строку, з поверненням апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд,

постановив :

Відмовити у поновленні представнику ОСОБА_1 - адвокату Спічак М.Л., строку на апеляційне оскарження постанови судді Сокальського районного суду Львівської області від 18 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА