П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 712/2410/23

Провадження № 3/712/950/23

21 березня 2023 року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Рябуха Ю.В., розглянувши матеріали справи відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює завідувач відділу аналітико-інформаційного забезпечення з проблем хімічної промисловості, ЧДНДІ техніко-економічної інформації в хімічній промисловості, прож. АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.172-7 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Соснівського райсуду м. Черкаси надійшли матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною першою, другою статті 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 . ОСОБА_1 , обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення в тому, що будучи завідувачем відділу аналітико- інформаційного забезпечення з проблем хімічної промисловості ДП «Черкаський державний науково-дослідний інститут техніко економічної інформації в хімічній промисловості» та відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону вчинив дії при наявності у нього реального конфлікту інтересів зумовленого підписанням службової записки у червні 2021 року з проханням виплатити премію працівникам відділу та собі особисто, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Він же,будучи завідувачем відділу аналітико- інформаційного забезпечення з проблем хімічної промисловості ДП «Черкаський державний науково-дослідний інститут техніко економічної інформації в хімічній промисловості» та відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону не повідомив належним чином про наявність у нього реального конфлікту інтересів зумовленого підписанням службової записки у червні 2021 року з проханням виплатити премію працівникам відділу та собі особисто, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правпорушення визнав, пояснив, що фактично потенційний конфлікт дійсно був, але про його наявність він дізнався після роз`яснень НАЗК від 13.06.2022року, а службову записку він подав у червні 2021 року.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.172-7 КпАП України, вважаючи, що в діях останнього наявний склад зазначених адміністративних правопорушень.

Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи дійшов наступного.

Згідно положень ст.81 ЦК України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до Розділу 4 статуту ДП «Черкаський державний науково- дослідний інститут техніко-економічної інформації в хімічній промисловості» підприємство є юридичною особою публічного права. Права та обов`язки юридичної особи Підприємство набуває з дня його державної реєстрації у встановленому законом порядку.

Згідно з Розділом 3 статуту Підприємство утворено з метою забезпечення наукової діяльності у сфері проведення техніко-економічних, науково- аналітичних та маркетингових досліджень з проблем хімічної, нафтохімічної, скляної промисловості та отримання прибутку за рахунок науково-технічної, виробничої та підприємницької діяльності.

Відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, завідувача відділу аналітико-інформаційного забезпечення з проблем хімічної промисловості віднесено до категорії осіб на яких поширюється його дія, а тому, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, та зобов`язаний додержуватися антикорупційних заборон, обмежень та зобов`язань, у тому числі, норм Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Посадова особа юридичної особи публічного права обіймає посаду, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій.

В свою чергу адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). До організаційно-розпорядчих функцій відносяться обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності.

Згідно з ст. 28 Закону, особи, зазначені у п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону реальний конфлікт інтересів це - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Із зазначеного поняття вбачається, що характерною ознакою реального конфлікту інтересів є наявність таких складових як приватний інтерес, службове та представницьке повноваження, суперечність між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Установлено, що наказом №9-к від 2008 року ДП «Черкаський державний науково-дослідний інститут техніко-економічної інформації в хімічній промисловості» прийнято ОСОБА_1 на посаду завідувача відділу аналітико- інформаційного забезпечення з проблем хімічної промисловості з березня 2008 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 було підготовлено службову записку з проханням виплатити премію за результатами роботи щодо виконання додаткового обсягу робіт у червні 2021 року собі у сумі 2000 грн., та підлеглим працівникам: ОСОБА_2 - 2000 грн., ОСОБА_3 - 1500 грн., ОСОБА_4 - 1500 грн.

Вказана службова записка була підписана ОСОБА_1 та долучена до наказу № 48-к від 30.06.2021 «Про преміювання працівників інституту», який підписала директор інституту Тамара Ковеня.?

Приватний інтерес ОСОБА_1 , має майновий характер та полягає у підписанні та підготуванні службової записки відносно себе особисто з метою отримання грошової винагороди у вигляді премії. Маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді його особистої зацікавленості та бажанні додаткового матеріального збагачення за рахунок отримання премії до заробітної плати з коштів державного підприємства особисто для себе.

Відповідно до посадової інструкції завідувача відділом, посада останнього належить до професії групи «Керівники». Призначення на посаду завідувача відділу та звільнення з неї здійснюється наказом директора інституту з дотриманням вимог Кодексу законів про працю України. Завідувач відділу підпорядковується директору інституту. До завдань та обов`язків завідувача відділу відноситься виконання науково-дослідних робіт, передбачених для відділу тематичним планом інституту, обирає методи та засоби проведення досліджень та розробок, шляхи досягнення поставлених перед підрозділом завдань; керує розробкою технічних завдань, техніко-економічних обґрунтувань, прогнозів та пропозицій по розвитку відповідних галузей економіки, науки та технік, інших планових документів; визначає виконавців планових науково-дослідних робіт; здійснює керівництво по проблемах зазначених у тематичних планах підрозділу, формулює їх кінцеві цілі та очікувані результати, приймає безпосередню участь у проведенні найважливіших робіт; контролює виконання передбачених планами завдань, договірних зобов`язань, а також якість робіт, що виконуються спеціалістами підрозділу та інш.

Так, між приватним інтересом завідувача відділом та його службовими повноваженнями, пов`язаними із підписанням службової записки про виплату премії, виникла суперечність, що мала вплив на об`єктивність та неупередженість ним відповідного рішення.

Суперечність полягала в тому, що, з однієї сторони, в особи наявний вказаний вище приватний інтерес, а з іншої - завідувач відділом аналітико- інформаційного забезпечення проблем хімічної промисловості ОСОБА_1 має здійснювати свої службові повноваження, у тому числі щодо видання розпоряджень, виключаючи вплив приватного інтересу на реалізацію своїх

повноважень.

Враховуючи викладене, така суперечність, що мала вплив на об`єктивність та неупередженість вчинення дій та прийняття рішень, у розумінні Закону є реальним конфліктом інтересів.

Факт неповідомлення про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, підтверджується листом вх. УСР в Черкаській області №1714 від 02.11.2022 року.

Крім того, листом Національного агентства з питань запобігання корупції від 22.03.2021 № 30-15/16022/21/21 роз`яснено, що відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 28 Закону особа, у діяльності якої виник конфлікт інтересів, та яка не є членом колегіального органу, зобов`язана повідомити безпосереднього керівника, а у разі його відсутності керівника органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади. Тобто останній повинен був повідомити про наявність конфлікту інтересів, який виник у нього при підписанні службової записки.

Зокрема, ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП встановлена відповідальність за правопорушення пов`язане з корупцією, яке полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП характеризується тим, що вони вчиняються умисно; особа, яка їх вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

У відповідності до роз`яснень НАЗК щодо наявності відсутності конфлікту інтересів від 13.06.2022 № 11 конфлікт інтересів також виникає у випадку, коли особа подає пропозицію (у формі письмового подання чи іншим чином) щодо розміру стимулюючих виплат, а безпосередньо рішення про встановлення стимулюючих виплат приймає керівник вищого рівня.

У цьому випадку особа не приймає рішення про встановлення стимулюючих виплат та їх розмір, а ініціює таке питання перед особою, яка уповноважена на прийняття відповідного рішення.

Необхідність внесення зазначеної пропозиції зумовлена тим, що керівник органу, підприємства, установи, організації, приймаючи рішення про встановлення стимулюючих виплат, з об`єктивних причин не може самостійно оцінити роботу кожного з підлеглих працівників, у зв`язку з чим здійснення такої оцінки покладається на безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу.

Відповідно, пропозиції безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу є основою для прийняття керівником органу, підприємства, установи, організації рішення про преміювання чи встановлення надбавок.

Таким чином, приватний інтерес при реалізації цього повноваження стосовно себе пов`язаний з можливістю впливу на зміст рішення керівника органу, підприємства, установи, організації про встановлення стимулюючих виплат.

Оскільки особа не може об`єктивно оцінити власну роботу, при внесенні пропозицій щодо розміру премії чи надбавки для себе між її приватним інтересом, що полягає у бажанні отримати стимулюючу виплату у вищому розмірі, та службовим повноваженням виникає суперечність, яка впливає на її об`єктивність при вчиненні зазначених дій, що є реальним конфліктом інтересів.

Наприклад, відповідно до п. 2 розділу ІІІ Типового положення про преміювання державних службовців органів державної влади, інших державних органів, їхніх апаратів (секретаріатів), затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 13.06.2016 № 646, (далі Типове положення), керівники самостійних структурних підрозділів відповідного державного органу або особи, які їх заміщують, на основі розрахунків, наданих бухгалтерською службою, готують пропозиції щодо встановлення розміру місячної або квартальної премії кожному державному службовцю з урахуванням пропозицій безпосередніх керівників державних службовців.

Якщо окремі керівники, керуючись зазначеними положеннями, готуватимуть пропозиції щодо встановлення розміру власної премії, вони діятимуть в умовах реального конфлікту інтересів.

Для уникнення реального конфлікту інтересів у цій ситуації необхідно:утриматись від здійснення оцінки своєї роботи та, відповідно, внесення пропозицій щодо визначення собі конкретного розміру премії чи надбавки; за наявності потреби надавати керівнику вищого рівня необхідну інформацію, на підставі якої він зможе самостійно визначити конкретний розмір премії чи надбавки.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП достатньо встановити те, що суб`єкт Закону усвідомлював протиправний характер своєї дій чи бездіяльності, передбачав їх шкідливий характер і бажав або свідомо допускав вчинення відповідних протиправних діянь.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склади правопорушень за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП є формальними і не передбачають настання будь-яких негативних наслідків, обов`язковими елементами його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто неповідомлення особою про наявність реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах його наявності.

Таким чином, умисел ОСОБА_1 полягав у тому, що він, будучи ознайомленим (згідно наданих пояснень) із вимогами Закону про обов`язки, заборони та обмеження, навмисно і протиправно їх порушив. Усвідомлюючи свої обов`язки про необхідність повідомлять про наявність у нього реального конфлікту інтересів, свідомо їх не дотримався. Невиконання і порушення вимог Закону є об`єктивним наслідком та результатом його діяння.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27,28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 172-7 ч.1,2, ст.36 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненніадміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП та призначити покарання у вигяді штрафу, згідно ст.36 КпАП України у вигляді 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 3400грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Постанова судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси Рябуха Ю.В.