БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2526/22
Провадження № 3/497/203/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2023 року м.Болград
Суддя Болградського районного суду Одеської області, Кодінцева Світлана Володимирівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Усть-Омчуг Тенькинського району Магаданської області Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, не інваліда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 12.03.2020 року органом 5129, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, -
22.02.2023 року до суду надійшли вказані матеріали з яких слідує, що поліцейським СРПП Болградського РВП ГУНП України в Одеській області майором поліції Алексєєвим С.П. відносно ОСОБА_1 складено 05.11.2022 року протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №540761 згідно ст.185 КУпАП.
В протоколі значиться, що «04.11.2022 року о 14:40 годині, ОСОБА_1 знаходячись в громадському місці на вулиці Маяковського, біля будинку 9, в с.Залізничне Болградського району Одеської області, своїми діями порушуючи громадський порядок і спокій громадян, на законну вимогу інспектора СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області Алексєєва С.П. та інспектора СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області Топалова Д.І. про припинення протиправних дій не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі нецензурною лайкою на адресу поліцейських, погрожуючи фізичною розправою, тягнув за формений одяг.
В судове засідання 23.02.2023 року особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 не прибув, хоча суд повідомляв згідно вимог чинного законодавства шляхом надіслання смс-повідомлення на номер телефону, належний останньому: 050-9683430.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку за таких підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Стаття 278 КУпАП регламентує, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Судовим розглядом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення ВАВ № 540761 від 05.11.2022 року відносно ОСОБА_1 в графі «Вчинив адміністративне правопорушення» значиться, дата вчинення правопорушення "04.11.2022 року о 14:40 годині" (а.с.1).
Таким чином датою вчинення адміністративного правопорушення є дата «04.11.2022 року», а відтак строк накладення адміністративного стягнення сплив.
Згідно зі ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині третій цієї статті.
Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.
Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» роз`яснено, що судам слід дотримуватись вимог статей 277, 277-2, 278 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. При цьому необхідно звернути увагу на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
А відтак, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за спливом часу.
Оскільки дата правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 04.11.2022 року, то строк накладення адміністративного стягнення за вчинення цього адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП сплив - 04.02.2023 року.
В даних умовах зазначені вище обставини унеможливили розгляд справи в межах трьох місячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.
Положеннями п.7 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Таким чином, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП України у зв`язку зі спливом строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і неможливістю у зв`язку з цим накладення на нього адміністративного стягнення.
Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується в разі накладення на особу адміністративного стягнення. Оскільки, на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не накладено, підстави для стягнення судового збору відсутні.
З урахуванням наведеного судовий збір слід віднести на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 8, ч. 2 ст. 38, 185, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 283, п.3 ст. 284, ст. 285 ч. ч. 1, 2, 3 ст. 294 КУпАП суддя,
Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Суддя С.В.Кодінцева