Номер провадження: 33/813/102/23
Номер справи місцевого суду: 514/326/22
Головуючий у першій інстанції Тончева Н. М.
Доповідач Батрак В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., за участю секретаря Чапенка В.С., представника особи притягнутої до адміністративної відповідальності - адвоката Слаблюк В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 05 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Височанське Тарутинського району Одеської області, громадянина України, військовосліжбовця проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за наступних обставин.

Так, 19 березня 2022 року о 21 годині 45 хвилин за адресою: Одеська обл., Болградський р-он, смт.Березине, вул. Центральна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «OPEL», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, нестійка хода), що підтверджується медичним висновком на стан алкогольного сп`яніння, проведеного лікарем Тарутинської ЦЛ за допомогою алкотестеру 6510 №12711, результати якого дорівнюють 2,21%0 що є порушенням заборони керування транспортними засобами у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КупАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до оцінки обставин справи та не надав належної оцінки його доводам та поясненням.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що матеріали провадження містять суперечливі докази, а рішення суду гуртуються на власних переконаннях та матеріалах наданих органами поліції.

Крім того, сам факт констатації про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності, так як він не керував вище зазначеним транспортним засобом, оскільки вищезазначений транспортний засіб знаходився на узбіччі дороги, коли прибули працівники поліції.

Також, як стверджує ОСОБА_1 працівники поліції виявили особисту неприязню до нього, тому що він є військовослужбовцем.

Заслухавши суддю доповідача, представника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, перевіривши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, однак, до суду апеляційної інстанції не з`явилися, на момент розгляду провадження, клопотань про відкладення розгляду провадження, із зазначенням поважних причин до суду апеляційної інстанції не подавав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП, встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.ст.245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, а саме: - протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №095610 від 19.03.2022 року; - висновку, щодо результатів медичного огляду, за допомогою алкотестеру 6510 №12711, результати якого дорівнюють 2,21%0, поясненнями свідків.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши зібрані докази у справі та надавши їм належну оцінку у сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.9 «а» ПДР України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом в цілому відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений, відповідно до ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 і відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 9 р. 2 наказу МВС №1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до вказаних норм огляд водія в медичному закладі повинен бути проведений, лише у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, протягом двох годин після виявлення у водія ознак сп`яніння та у супроводі поліцейського.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, датою та часом вчинення порушення зазначено 19.03.2022 року о 21 годині 45 хвилин, що не оспорюється ОСОБА_1 , а медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 пройшов об 22 годині 45 хвилин 19.03.2022 року, тобто через 1 годину, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, зважаючи на що висновок №12 від 19.03.2022 року жодним чином не спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 21 годині 45 хвилин 19.03.2022 року у стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду поліцейський СРПП відділення № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Зубанов Ю.П., який і складав протокол про адміністративне правпорушення повідомив, що він та інші співробітники поліції, які були одягнені в поліцейську форму та на службових автомобілях, затримали автомобіль, який переміщався на великій швидкості, а його водій та пасажири погорожували зброєю особам, які намагалися його зупинити. Із-за керма зупиненого автомобіля вийшов ОСОБА_1 , який знаховся з сильному алкогольному спянінні, на що вказули ознаки, зазначені в протоколі про адміністртаивне правпорушення. Будь-якого насильства з боку працівників поліції до ОСОБА_1 не застосувавалось. У звязку з відмовою пройти освідування на місці зупинки ОСОБА_1 було доставлено до відповідного медичного закладу де він і пройшов освідування. Фіксація на боді-камеру не здійснювалась у звязку з технічною неможливістю, натомість були присутні два свідки, дані про яких зазначені в протоколі про адмінстартивне правпорушення.

Зазначене спростовує доводи апеляціної скарги ОСОБА_1 про упереджене ставлення до нього з боку працівників поліції, як про те зазначає в апеляційній скарзі апелянт.

Крім того, не гуртуються на матеріалах провадження і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а транспортний засіб знаходився на узбіччі дороги, коли прибули працівники поліції, оскільки такі дані відсутні в матеріалах провадження та зазначені під час складання прокотолу про адміністративне пояснення самим ОСОБА_1 .

Також, на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, вказує і відсутність з цього приводу заперечень в протоколі про адміністартвине правпорушення, його згода на проходження медичного освідування та відсутність будь-яких скарг на неправомірні дії працівників поліції.

Інші обставини, зазначені в апеляційній скарзі були відомі суду першої інстанції під час розгляду провадження та цілком враховані ним при постановленні відповідного процесуального рішення.

Зважаючи на викладене викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, зважаючи на що апеляційна скарга задоволення не підлягаю, а підстав для скасування оскаржуваної постанови суду, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 05 грудня 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОДЕСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В.БАТРАК