ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3228/23

Провадження № 33/4820/159/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Селезньової М.Д., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

За постановою суду, 25 січня 2023 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 , в порушення п. п. 16.11 Правил дорожнього руху України, в м. Хмельницький, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Трудова Чорновола, керуючи транспортним засобом Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, а саме по вул. Чорновола, зі сторони вул. Красовського в напрямку вул. Госпітальна, не надала перевагу в русі транспортному засобу Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі прямо, та допустила з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду змінити, в частині накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців та призначити інше стягнення не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами. В решті постанову суду залишити без змін. Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що вона є інвалідом другої групи, не досліджено обставин, що її чоловік є діючим військовослужбовцем та наразі перебуває за межами області, виконує бойові завдання, по захисту територіальної цілісності Батьківщини. Зазначає, що на її утриманні перебуває мати пенсіонер похилого віку, яка потребує постійно допомоги, вона керує автомобілем з 24.12.2010 року, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувалась. Звертає увагу суду, що неодноразово, після настання ДТП, зверталась до іншого учасника про відшкодування шкоди нею на місці і в разі необхідності з пропозицією складення євро протоколу, оскільки, як убачається з наявних фотоматеріалів збитки є незначними. Натомість працівників поліції викликано саме іншим учасником ДТП, який відмовився, в категоричній формі, отримувати від неї відшкодування збитків. Апелянтка уважає, що адміністративне стягнення, яке застосоване судом першої інстанції щодо неї є надмірним і не співмірним з встановленими обставинами, а тому адміністративне стягнення підлягає зміні в бік пом`якшення, з накладенням штрафу в розмірі, який встановлений ст. 124 КУпАП, з урахуванням вимог ст. 8 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 , на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, уважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки ОСОБА_1 не оспорює вину та фактичні обставини вчиненого нею адміністративного правопорушення, тому апеляційний суд, в цій частині, постанову не перевіряє.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про необхідність призначення їй більш м`якого стягнення є обгрунтованими.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину визнала та просила пом`якшити призначене їй стягнення. Зазначила, що матеріальні збитки, завдані під час ДТП, є незначними, керує вона автомобілем з 24.12.2010 року, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувалась. Крім того, зауважила, що на її утриманні перебуває мати - пенсіонер похилого віку, яка потребує постійної допомоги, чоловік є військовослужбовцем, який на даний час, перебуває за межами області, приймає участь у захисті Батьківщини, а тому їй необхідне водійське посвідчення.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та часткове визнання вини.

Однак, при накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд першої інстанції, не в повній мірі, врахував вимоги ст. 33 КУпАП, та наклав найсуворіше стягнення, не мотивувавши таке.

Такий висновок суду першої інстанції, щодо обраного до правопорушника найбільш суворого виду адміністративного стягнення, апеляційний суд уважає необґрунтованим.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Так, згідно із ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, апеляційний суд враховує особу правопорушника, яка є інвалідом другої групи, що підтверджується наданими, під час апеляційного розгляду, копією пенсійного посвідчення, дане правопорушення вчинила вперше, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину визнає та щиро кається у вчиненому, наслідки вчиненого, у виді пошкоджень транспортних засобів, є незначними.

Окрім того, судом першої інстанції не враховано, що її чоловік ОСОБА_3 є діючим військовослужбовцем, який наразі виконує бойові завдання по захисту територіальної цілісності України, на її утриманні перебуває матір ОСОБА_4 , 1949 року народження, яка згідно виписки медичної карти хворого від 15.02.2023 року потребує стороннього догляду, а тому таке стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом позбавить її належного догляду та утримання.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд уважає за необхідне пом`якшити, накладене стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити його в межах санкції, у виді штрафу.

Таке стягнення, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення правопорушниці та попередження вчинення нею у майбутньому нових правопорушень.

Тому, постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючисьст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП змінити, в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, в дохід держави.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.