ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22818/22

Провадження № 33/4820/120/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., з участю секретаря судового засідання Савчук Н.С., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Данильчука Назарія Богдановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Данильчука Назарія Богдановича на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

За постановою судді, 18 жовтня 2022 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м. Хмельницький по Копистинському шосе, БП «Копистин», керував автомобілем ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився у медичному закладі. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком КнП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погоджуючись з постановою судді адвокат Данильчук Н.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що матеріали справи ґрунтуються виключно на фальсифікованих працівниками поліції доказах, здобутих з грубим порушенням закону, які залишилися поза увагою судді. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Данильчука Н.Б. на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, в процесі судового розгляду ОСОБА_1 не заперечував обставини зупинення його працівниками поліції, проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак викладав свою версію подій.

Обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом 18.10.2022 року, встановлення у нього стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі повністю стверджується жодним чином не спростованими даними відеозапису подій з яких вбачається, що особа притягнута до адміністративної відповідальності в медичному закладі проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння, за результатами якого було встановлено, що він перебуває в стані такого сп`яніння.

Відповідно до змісту направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 виявляв ознаки сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.4).

Змістом висновків щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стверджується, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с. 3, 35).

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про необґрунтованість притягнення його до встановленої законом відповідальності.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1 , заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

При цьому, в матеріалах справи не встановлено доказів, щоб ОСОБА_1 чи його захисник зверталися із заявами та скаргами до прокурора, який здійснює нагляд за органами поліції чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи про те, що працівниками поліції було безпідставно зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки спростовуються даними відеозапису. Так, із відеозапису вбачається, що водій транспортного засобу, який рухався попереду ОСОБА_1 , зупинився на блокпості та повідомив працівнику поліції, що водій автомобіля, який рухається позаду нього, під час руху, порушує Правила дорожнього руху України. З метою реагування на вказане, поліцейським було здійснено перевірку документів ОСОБА_1 та виявлено ознаки наркотичного сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки як вбачається із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.10.2022 року водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 210994-20», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Наявність таких ознак, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року, стала підставою для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, підлягають відхиленню. Як вбачається із матеріалів провадження, зокрема, із результатів імунохроматографічного дослідження (CITO TEST) від 18.10.2022 року, у ОСОБА_1 виявлені наркотичні речовини (метадон) (а.с. 35). Будь-яких заперечень, незгод щодо такого результату не висловлював. За таких обставин, у лікаря не було потреби для відбору додаткових біологічних середовищ для проведення дослідження на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 . Отже, висновок лікаря № 1505 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 18 жовтня 2022 року є допустимим доказом у справі.

Разом з тим, із відеозапису вбачається, що останній повідомив лікаря про перебування його на замісній терапії. Процедура проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю проводиться у відповідності до Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27 березня 2012 року. Відповідно до п. 7 вказаного Порядку, після прийняття лікарем - наркологом рішення про початок ЗПТ, хворому видається Інформаційний лист про замісну підтримувальну терапію із застосуванням препаратів бупренорфіну або метадону. При цьому, вказаний Інформаційний лист, з яким хворий ознайомлюється під підпис, має попередження, зокрема в ньому зазначено, що у період отримання замісної підтримувальної терапії забороняється керувати автотранспортом та виконувати роботу, що вимагає швидкої реакції, точності рухів та перебування на висоті.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи.

За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Данильчука Назарія Богдановича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Сергій БОЛОТІН