ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.01.2023 Справа №607/1190/23

Провадження №3/607/617/2023

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тернопіль, військовослужбовця, перебуваючи на посаді у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації старший солдат ОСОБА_1 . Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі-Статуту), старший солдат ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців. Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, старший солдат ОСОБА_1 вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби, вчинене в умовах особливого періоду, за наступних обставин.

Так, 02 січня 2023 року командиром запасної батареї в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 під час шикування було виявлено відсутність у розташуванні військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) старшого солдата ОСОБА_1 03 січня 2023 року старший солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся в розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та приступив до виконання службових обов`язків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення визнав повністю.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП доведена матеріалами справи дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі №17 про військове адміністративне правопорушення від 18 січня 2023 року; рапортами ОСОБА_3 від 02 січня 2023 року, 03 січня 2023 року згідно якого, о 08.15 год. 02 січня 2023 року на ранковому шикуванні виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 03 січня 2023 року ОСОБА_1 прибув у розташування частини, після самовільного залишення частини та приступив до виконання службових обов`язків; доповіддю про факт самовільного залишення військової частини (без зброї) військовослужбовцем військової служби за призовом по мобілізації військової частини НОМЕР_1 під час дії воєнного стану старшим солдатом ОСОБА_1 №31 від 02 січня 2023 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_4 №318 від 11 грудня 2022 року, згідно якого ОСОБА_1 вважати таким, що перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 та з 02 грудня 2022 року перебуває на стаціонарному лікуванні та обстеженні в Дніпровській міській лікарні №16 з подальшим переведенням 09 грудня 2022 року до Військово-медичного центру Західного регіону м. Львів; доповіддю про прибуття із самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 під час дії воєнного стану №51 від 03 січня 2023 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП - самовільне залишення військової частини або місця несення служби військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - щире розкаяння у вчиненому правопорушенні. Обставин, які обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При визначенні виду і розміру адміністративного стягнення, суд керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а тому вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, яке у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети виховання ОСОБА_1 в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як ним самим, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

При цьому, суд зазначає, що згідно зі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків - звільнені від сплати судового збору, а тому при розгляді даної справи, судовий збір з особи, що притягається до адміністративної відповідальності не стягується.

Керуючись ст.ст. 172-11, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двісті дев`яносто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4930 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять) гривень в дохід держави.

СуддяЛ. В. Делікатна