СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/309/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, за участю захисника- адвоката Ющенка Р.С., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, розлучений, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 23.11.2022 о 22 год. 00 хв., керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, та рухався по вул. Кільцева дорога, 54 в м. Києві з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому Законом порядку, у лікаря-нарколога, відмовився, під запис нагрудного відео реєстратора 470310, 470485. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, та пояснив, що працівники поліції його дійсно зупинили 23.11.2022 о 22 год. 00 хв., однак, не пояснили йому причину зупинки. Також вони перевірили його базі та повідомили, що на його автомобіль накладений арешт державною виконавчою службою. Після цього, перевірили його автомобіль на предмет заборонених речей, а потім запропонували поїхати до лікаря для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що він погодився. Прибувши до медичного закладу лікар відразу запропонував йому відмовитися від огляду. Оскільки він не знав як краще вчинити правильно, тому послухав пораду лікаря та працівників поліції і відмовився від огляду. Просив закрити стосовно нього справу на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Ющенко Р.С. заявив клопотання про закриття справи стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що дії працівників поліції носять провокативний характер, вони постійно натякали йому, що відмовитися від огляду. Також лікар-нарколог радив ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, працівники поліції не пояснили ОСОБА_1 причину його зупинки.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та позицію захисника - адвоката Ющенка Р.С., а також ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 144976 від 23.11.2022, складений стосовно ОСОБА_1 ; рапорт інспектора БПП в с. Чайки УПП у Київській області ст. лейтенанта поліції О. Гаркавого від 23.11.2022; розписку ОСОБА_1 від 23.11.2022 про залишення автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , за місцем зупинки; відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП, яке міститься на диску DVD-R, суддя дійшла таких висновків.

Насамперед слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 1444976 від 23.11.2022 та додатки до нього загалом складені у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а отже відповідає вимогам діючого законодавства.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У той же час, вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 23.11.2022 о 22 год. 00 хв. керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками патрульної поліції по вул. Кільцева дорога, 54 в м. Києві. Під час спілкування з працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій ОСОБА_1 погодився та був доставлений працівниками патрульної поліції до медичного закладу для огляду.

З досліджених відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 , прибувши до медичного закладу у супроводі працівників патрульної поліції, на запитання лікаря-нарколога чи вживав він наркотичні засоби повідомив, що вживав сьогодні марихуану. Після цього лікар-нарколог роз`яснив водію ОСОБА_1 процедуру огляду, його результати та наслідки такого огляду. Після чого, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також з досліджених відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції не вбачається, що дії працівників патрульної поліції, а також лікаря-нарколога, носять провокативний характер.

Щодо дій працівників поліції щодо незаконності його зупинки, водій ОСОБА_1 жодних зауважень не висловлював.

Вказане у повному обсязі підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, зокрема, відеозаписами з нагрудної камери інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві.

Також у судовому засіданні водій ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ющенко Р.С. не зазначали, що вони зверталися до відповідних правоохоронних органів щодо неправомірних дій працівників патрульної поліції.

За таких обставин, твердження сторони захисту щодо відсутності належних та допустимих доказів у матеріалах справи є неспроможними.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення такого стягнення на водія ОСОБА_1 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. 7, 9, 23, 401, ч. 1 ст. 130, ст. 245, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 к.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь