КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Токман Ю.Ф.
Єдиний унікальний номер справи № 752/9745/22
Апеляційне провадження № 33/824/616/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мережко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, в.о. начальника Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них «Магістраль», РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 на неї подав апеляційну скаргу. У апеляційній скарзі просить постанову в цій скасувати та закрити провадження у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судове засідання в суді першої інстанції проводилося без фіксації судового процесу технічними засобами та постанова суду не проголошувалася.

Стверджує, що суд першої інстанції не надав належну оцінку поясненням його захисниці. Також суд першої інстанції не звернув увагу на різницю в термінах «потенційний інтерес» та «реальний інтерес». Зазначає, що в його діях були відсутні ознаки виникнення реального конфлікту інтересів.

Також посилається на те, що протоколи складено з порушеннями вимог закону, оскільки органи Національної поліції мають право збирати докази лише у конкретній адміністративній справі, провадження у якій розпочато, тобто, при наявності складу правопорушення в діях певної особи (встановленої чи невстановленої). Отже, право витребовувати докази у справі про адміністративне правопорушення виникає при його вчиненні та здійсненні поліцією провадження за цим фактом.

Зазначає, що в діях особи, щодо якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, повинна існувати суб`єктивна сторона правопорушення у формі умислу, якого у ОСОБА_1 не було.

В судових засіданнях у Київському апеляційному суді взяли участь ОСОБА_1 та його захисниця адвокат Рибіна О.Г., які повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. Також у судових засіданнях брав участь прокурор Київської міської прокуратури Кузьо Н.В., який проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення учасників, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст. 172-7 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1 ч. 1ст. 3 цього Закону, представляючи державу чи територіальну громаду, діють виключно в їх інтересах.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1, підпункті "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Згідно з п.п. 1-3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або у колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов`язана звернутися за роз`ясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення №437 та №438 від 04 серпня 2022 року, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них «Магістраль» як посадова особа юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон), яка є суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у ході виконання своїх службових повноважень, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Лютнева, 58, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) або Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття 25 травня 2022 року рішення про відмову у наданні інформації і копій документів на запит управління стратегічних розслідувань у місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 10 травня 2022 року № 1956/55/125/01-2022, а саме інформації та копій документів відносно себе, як посадової особи КП ШЕУ «Магістраль», та підписання листа КП ШЕУ «Магістраль» від 25 травня 2022 року № 207, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника КП ШЕУ «Магістраль» як посадова особа юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, яка є суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону, в порушення п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, за адресою: м. Київ, вул. Лютнева, 58, під час виконання своїх службових повноважень 25 травня 2022 року в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення про відмову в наданні інформації і копій документів на запит управління стратегічних розслідувань у м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 10 травня 2022 року № 1956/55/125/01-2022, а саме інформації та копій документів відносно себе, як посадової особи КП ШЕУ «Магістраль», та вчинив дії шляхом особистого підписання листа КП ШЕУ «Магістраль» від 25 травня 2022 року № 207, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суду надано докази: протоколи про адміністративні правопорушення № 437 та № 438 від 04 серпня 2022 року, копію запиту начальника управління стратегічних розслідувань у місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України К. Кругляк від 06 травня 2022 року № 2552/55/125/01-22 до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про надання інформації та копій документів; відповідь в.о. директора Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) В. Осьмака від 10.06.2022 № 063-3988 на запит; копію запиту т.в.о. начальника управління стратегічних розслідувань у місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України В. Ботвина від 10 травня 2022 року № 1956/55/125/01-22 до КП ШЕУ «Магістраль» про надання інформації та копій документів; копію відповіді в.о. начальника КП ШЕУ «Магістраль» ОСОБА_1. від 25 травня 2022 року № 207 на запит; копію розпорядження Київського міського голови В. Кличка від 29 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника КП ШЕУ «Магістраль» та покладення виконання обов`язків начальника КП ШЕУ «Магістраль» на ОСОБА_1 ; копію розпорядження голови Київської міської державної адміністрації О. Омельченка від 19 грудня 2021 року № 2738 про деякі питання діяльності підприємств, що входять до складу Київського комунального об`єднання по експлуатації автомобільних шляхів та споруд на них «Київміськгідрошляхміст»; копію статуту КП ШЕУ «Магістраль» зі змінами; копію запиту начальника управління стратегічних розслідувань у місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України К. Кругляк від 15 червня 2022 року № 2692/55/125/01-22 до КК «Київавтодор» про надання інформації та копій документів; відповідь в.о. генерального директора КК «Київавтодор» О. Федоренка від 21 червня 2022 року № 053/267-886 на запит; копії листів начальника управління стратегічних розслідувань у місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Д. Мартиненка від 14 липня 2022 року № 3337/55/125/01-22 та від 21 липня 2022 року № 3425/55/125/01-22 про забезпечення прибуття ОСОБА_1 з метою надання пояснень, письмові пояснення ОСОБА_1 з додатками, а також пояснення учасників у судовому засіданні.

Адміністративна відповідальність за ст. 172-7 КУпАП настає у випадку неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП), а також у випадку вчинення особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції".

У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до розпорядження Київського міського голови від 29.04.2020 № 253 «Про звільнення ОСОБА_2 » виконання обов`язків начальника КП ШЕУ «Магістраль» покладено на заступника начальника з виробництва цього підприємства ОСОБА_1 , тимчасово, до вирішення питання щодо призначення начальника КП ШЕУ «Магістраль» в установленому законодавством порядку.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Статтею 81 ЦК України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Згідно з статями 167 та 169 цього кодексу, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, державні та комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування, є юридичними особами публічного права.

Відповідно до статуту КП ШЕУ «Магістраль» підприємство створено шляхом реорганізації відповідно до рішення Київської міської ради від 02.10.2001 № 54/1488 є правонаступником комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційні дільниці по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них «Магістраль», засновано на комунальній власності територіальної громади м. Києва.

Відповідно до Статуту КП ШЕУ «Магістраль» управління підприємством здійснюється начальником (п. 7.1). Начальник підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства за винятком тих, що віднесені Статутом до компетенції інших органів управління підприємством (п. 7.3.1). Несе персональну відповідальність за виконання покладених на підприємство завдань, визначених цим Статутом, виконання фінансових планів, дотримання державної фінансової дисципліни та норм охорони праці ефективне використання та охорону майна, закріпленого за підприємством, дотримання чинного законодавства України, виконання наказів генерального директора КО «Київміськгідрошляхміст» (п. 7.3.2). Затверджує структуру і штатний розклад підприємства, положення про його структурні підрозділи і функціональні обов`язки працівників підприємства (п. 7.3.3). Оперативно керує роботою на основі єдиноначальності відповідно до цього Статуту (п. 7.3.4.). Діє без доручення від імені підприємства, представляє підприємство в усіх установах та організаціях (п. 7.3.5.). Розпоряджається майном та коштами підприємства відповідно до чинного законодавства України та цього Статуту (п. 7.3.6). Видає у межах своєї компетенції накази, організовує та перевіряє їхнє виконання (п. 7.3.7).

Отже, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника КП ШЕУ «Магістраль», юридичної особи публічного права як посадова особа, наділена адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями (обов`язками), відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону є суб`єктом на якого поширюється дія Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, характеризується сукупністю таких ознак: наявність у особи реального конфлікту інтересів; неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, характеризується сукупністю таких ознак: наявність у особи реального конфлікту інтересів; вчинення особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно констатувати: наявність у правопорушника факту приватного інтересу; наявності факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним інтересом та службовими чи представницькими повноваженнями на об`єктивність або неупередженість рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.05.2022 т.в.о. начальника управління стратегічних розслідувань у місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України В. Ботвин звернувся до КП ШЕУ «Магістраль» із запитом про надання інформації та копій документів, а саме: списку працівників КП ШЕУ «Магістраль» із зазначенням посади, ПІБ та службового номеру телефону, а також наказів про преміювання в.о. начальника КП ШЕУ «Магістраль» ОСОБА_1 за період часу з 01.01.2021 по теперішній час.

В подальшому, 25.05.2022 ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника КП ШЕУ «Магістраль», прийняв рішення про відмову у наданні інформації та копій документів на вказаний запит, мотивуючи відсутністю у правоохоронного органу повноважень на отримання зазначеної у запиті інформації.

Приватний інтерес ОСОБА_1 в даному випадку був зумовлений прагненням не надавати інформацію відносно себе, як посадової особи КП ШЕУ «Магістраль», з метою уникнення проведення перевірки щодо дотримання ним, як суб`єктом на якого поширюється дія Закону, вимог ст. 28 даного Закону при нарахуванні премії самому собі, та подальшого уникнення можливої відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 полягала у наявності у нього повноважень, обов`язку та фактичної можливості надати на запит уповноваженого органу Національної поліції України відповідну інформацію щодо себе, як посадової особи юридичної особи публічного права, яка не є персональними даними та не відноситься до конфіденційної інформації (інформації з обмеженим доступом).

В даному випадку вказана суперечність між приватним інтересом - не надавати інформацію щодо себе та службовими повноваженнями - обов`язку надати інформацію вплинула на об`єктивність і неупередженість прийняття ОСОБА_1 рішення та підписання листа КП ШЕУ «Магістраль» від 25.05.2022 № 207, яким ОСОБА_1 відмовив у наданні інформації та копій документів відносно себе, як посадової особи КП ШЕУ «Магістраль».

Суд першої інстанції надав належну оцінку і доводам сторони захисту про те, що при прийнятті рішення про відмову у наданні інформації ОСОБА_1 , керувався виключно вимогами закону і не переслідував приватного інтересу спростовуються даними матеріалів справи. Так, на запит начальника управління стратегічних розслідувань у місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України К. Кругляка від 12 травня 2022 року № 2007/55/125/01-22 про надання інформації відносно головного інженера КП ШЕУ «Магістраль» ОСОБА_3 ОСОБА_1 , як в.о. начальника КП ШЕУ «Магістраль», 27.05.2022 надав відповідну інформацію. Разом із тим, на неодноразові запити відносно себе 25.05.2022 та повторно 15.08.2022 відмовив у наданні інформації, що свідчить про реальний вплив суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 на об`єктивність та неупередженість прийнятого ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що приймаючи рішення про відмову надавати інформацію та документи відносно себе на запит уповноваженого органу Національної поліції України, про наявність реального конфлікту інтересів виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) або Національне агентство з питань запобігання корупції ОСОБА_1 не повідомляв, передбачених ст. 28 Закону заходів на врегулювання конфлікту інтересів не вживав, що також підтверджується поясненнями ОСОБА_1 та його захисника в судовому засіданні.

Звернення ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції від 14.07.2022 № 283 стосувалося окремих питань оплати праці при призначенні премій на підприємстві та не пов`язане з повідомленням ОСОБА_1 про конфлікт інтересів при прийнятті рішення про відмову у надання інформації та копій документів на запит уповноваженого органу Національної поліції України.

Зміст протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення особою дій і прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Доводи апеляційної скарги про те, що судове засідання в суді першої інстанції проводилося без фіксації судового засідання технічними засобами, апеляційний суд оцінює критично, оскільки Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено фіксування судових засідань у справах про адміністративні правопорушення технічними засобами, в матеріалах справи відсутнє клопотання ОСОБА_1 чи його захисника про фіксування судових засідань у даній справі технічними засобами.

Доводи апеляційної скарги про те, що органи Національної поліції мають право збирати докази лише у конкретній адміністративній справі, провадження у якій розпочато, тобто, при наявності складу правопорушення в діях певної особи (встановленої чи невстановленої). Отже, право витребувати докази у справі про адміністративне правопорушення виникає при його вчиненні та здійсненні поліцією провадження за цим фактом, також відхиляються апеляційним судом.

Так, відповідно до вимог статті 1 Закону України №1700-VII Національну поліцію віднесено до спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

За статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення працівники Національної поліції уповноважені на складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із корупцією за статтями 172-4 - 172-9 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Згідно з вимогами ч.1 ст.65 Закону №1700-VII за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч.1 ст.3 цього Закону притягуються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової, дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Пунктом 3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський для виконання покладених на поліцію завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Положення про Національну поліцію України, затвердженого Постановою КМУ №877 від 28.10.2015 року передбачено, що Національна поліція для виконання покладених на неї завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань.

Крім того, підпунктом 3 пункту 1 розділу II Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом НП України від 23.10.2019 року №1077 передбачено, що одним із завдань Департаменту є реалізація повноважень Національної поліції України в частині протидії корупції і кримінальної корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України.

Підпунктом 26 пункту 1 розділу III зазначеного Положення визначено, що Департамент стратегічних розслідувань НП України здійснює збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією, а підпунктом 3 пункту 1 розділу IV цього ж Положення передбачено, що Департамент стратегічних розслідувань НП України має право відповідно до компетенції в установленому порядку одержувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього функцій.

Відповідно до ч.1 та п.2, п.4 ч.2 ст.60 Закону №1700-VII особам, зазначеним у пунктах 1, 2, 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, а також особам, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, забороняється: відмовляти фізичним або юридичним особам в інформації, надання якої цим фізичним або юридичним особам передбачено законом; надавати несвоєчасно, недостовірну чи не в повному обсязі інформацію, яка підлягає наданню відповідно до Закону №1700-VII. Не може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом інформація про розміри, види оплати праці, матеріальної допомоги та будь-яких інших виплат з бюджету; про конфлікт інтересів осіб, зазначених у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, та заходи з його врегулювання.

На підставі викладеного та керуючись абз.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», пп.4 п.4, пп. 2 п.6 Положення про Національну поліцію, п.п.3 п.1 розділу ІІ, п.п.26 п.1 розділу III, п.п.3 п.1, п.п.3 п.3 розділу IV Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, ч.2 ст.251 та ст.255 КУпАП органи Національної поліції наділені повноваженнями здійснення перевірок фактів подання декларації, а також складання протоколів про вчинення адміністративних порушень.

Доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення у формі умислу, оскільки ОСОБА_1 не заперечує факту підписання ним листа про відмову у наданні інформації, однак зазначає що він діяв виключно в межах своїх повноважень як виконуючий обов`язки начальника, також є безпідставними.

Так, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них «Магістраль», є посадовою особою юридичної особи публічного права, та суб`єктом відповідальності за порушення вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Посадові особи, які є суб`єктами Закону, мають обов`язки, визначені статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

При цьому для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особи, і кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, слід встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення.

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Таким чином, обов`язковою ознакою конфлікту інтересів є наявність суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями особи, які можуть вплинути на прийняття рішення чи вчинення дій при виконанні особою службових повноважень.

При цьому, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов`язків, тому зобов`язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

З огляду на те, що в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700- VІІ, під час виконання своїх службових повноважень, ОСОБА_1 не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та, в умовах реального конфлікту інтересів, який зумовлений тим, що він був змушений шукати баланс між своїм приватним інтересом у вигляді прагнення, у межах правового регулювання, не надавати інформацію відносно себе, як посадової особи, з метою уникнення проведення перевірки дотримання ним вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією та необхідністю виконувати надані повноваження в інтересах підприємства шляхом виконання вимог антикорупційного законодавства України, прийняв рішення про відмову в наданні інформації та копій документів на запит Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від, то в його діях вбачається умисел на вчинення дій, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу, що необізнаність ОСОБА_1 про наявність у нього реального конфлікту інтересів не може слугувати підставою для звільнення його від відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.В. Мережко