Справа № 127/898/23
Провадження № 3/127/387/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2023 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шлапак Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 19.12.2022 близько 13 год. 50 хв. під час перевірки магазину «Аеро-Бум» по просп. Коцюбинського 9 в м. Вінниці, ОСОБА_2 здійснювала продаж піротехнічних виробів, без отримання ліцензії на певний вид господарської діяльності, чим порушила правила торгівлі піротехнічними засобами, що тягне за собою відповідальність передбачену ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Разом з тим, на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі зазначивши, що він провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог КУпАП та за відсутності складу правопорушення. Просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,з підстав викладених в письмовому клопотанні.

В зв`язку з цим на підставі ст. 268 КУпАП, та враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши подане ОСОБА_1 клопотання та матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 144426 від 19.12.2022 та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно пункту 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності є один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та надані докази, оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд приходить до висновку, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Крім того, у КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обгрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Цих вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у повній мірі виконано не було.

Вказане є обов`язковим для доведення у зазначеній справі, що здійснено не було.

Проте, матеріали адміністративної справи жодного доказу з вказаного питання не містить. Так,хоча в протоколі і зазначено, що ОСОБА_1 являється ФОП, однак матеріали справи не містять будь-якого доказу про те, який суб`єкт здійснює господарську діяльність за зазначеною адресою під вказаною назвою та яке відношення до нього має ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Окрім того, матеріали справи не містять відомостей про особу гр. ОСОБА_2 та яке відношення вона має до діяльності ОСОБА_1 .

Так, частиною 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Оскільки диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, то серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні норми та правила, яких не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення характеризується провадженням господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Разом з цим, дослідивши надані матеріали, суд встановив, що в порушення вищевказаних вимог в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на нормативно-правовий акт, що встановлює необхідність дотримання правил, за порушення яких передбачена відповідальність ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Окрім того, матеріали справи не містять точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, а саме не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, яким чином особа здійснювала господарську діяльність, де, кому та коли надавала послуги.

Крім того, відсутня інформація про системність, регулярність та тривалість діяльності особи на яку складено протокол, отримання від такої діяльності прибутку.

З наведеного вбачається, що склад адміністративного правопорушення викладений в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає гіпотезі ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно зі ст. 42 Конституції України, кожен має право на підприємницьку діяльність, що не заборонена законом.

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб' єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином суб`єктом адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є виключно суб`єкт господарювання, що здійснює провадження освітньої діяльності.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. До них належать господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

За змістом частини 1 статті 128 ГК України, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Таким чином, відповідальність за порушення зазначених у протоколі норм може нести виключно спеціальний суб`єкт - фізична особа, що здійснює господарську діяльність та зареєстрована як підприємець, або інший суб`єкт господарювання.

Проте, матеріали адміністративної справи не містять жодних доказів з приводу того, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність з продажу піротехнічних засобів.

З письмових пояснень як ОСОБА_1 так і ОСОБА_3 , які долучені до проколу вбачається, що піротехнічні засоби вони не продавали, а вказані піротехнічні засоби перебували на полицях в якості декору та не були призначені для продажу.

При цьому доказів на спростування вищезазначених пояснень, особою яка складала протокол не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а матеріалами справи вина ОСОБА_1 не доведена.

Враховуючи викладене, оскільки під час судового розгляду справи не встановлено жодних доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, систематично здійснював провадження господарської діяльності з продажу піротехнічних засобів, це свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України також відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

Так, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Дослідивши матеріали справи, надані докази, оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням,сукупність досліджених судом доказів переконує суд в тому, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому провадження в справі слід закрити.

Відповідно до ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Враховуючи положення ст. 265 КУпАП, а також конкретні обставини справи, суд дійшов висновку, що вилучені речі, а саме піротехнічні засоби згідно акту добровільної видачі від 19.12.2022, підлягають поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 164, 221, 247, 251, 265, 283, 284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, за відсутністю подіїта складу адміністративного правопорушення.

Виявлені та вилучені речі, а саме піротехнічні засоби згідно акту добровільної видачі від 19.12.2022 повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: