П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2446/22

Провадження № 3/348/81/23

28 лютого 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Бурдун Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Дмитрук С.І.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності адвоката Павликівської Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду матеріали адміністративної справи, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на яку протягом року не накладали адміністративне стягнення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №292705 від 23.12.2022 року складеного ст. ДОП Надвірнянського РВП лейтенантом поліції Кушнірчуком О.М. ОСОБА_1 20.12.2022 року близько 19:00 год., перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії економічного характеру, що полягало у відключенні в їхньому спільному будинку світла та газу.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

28.02.2023 року через канцелярію суду надійшло клопотання від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне правопорушення відповідно до п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в її діях ознак правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначено, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.02.2022 року за нею визнано право власності на 2/3 частини будинку АДРЕСА_3 , а за ОСОБА_2 - 1/3 частини даного об`єкту нерухомості. При цьому, реальний поділ будинковолодіння проведений не був та між нею та ОСОБА_2 виник спір з приводу оплати за комунальні послуги, що підтверджується рішенням Надвірнянського районного суду від 05.12.2022 року, згідно якого стягнуто з ОСОБА_2 на її користь кошти по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 43 545 грн. 01 грудня 2022 року вона звернулася до Надвірнянського відділення АТ «Івано-Франківськгаз» з приводу витоку газу на дворовому вводі в будинок. При цьому, вона повідомила співвласника ОСОБА_2 про дану обставину з метою його відповідного реагування, однак він самоусунувся від вирішення даної проблеми. В зв`язку з тим, що нові витоки газу при наявності працюючих електроприладів можуть привести до загоряння та вибуху газу ОСОБА_1 перестала користуватись будинком та з дитиною перейшла проживати до батьків, а також звернулась в РЕМ філії АТ «Прикарпатобленерго» із заявою про вимкнення електроенергії на опорі до житлового будинку.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала, пояснила, що в даний момент фактично проживає у матері за адресою: АДРЕСА_2 . Коли вона в грудні місяці 2022 року звернулась до колишнього чоловіка ОСОБА_2 стосовно витоку газу на дворовому вводі в будинок з метою його усунення, він відповів їй, щоб вона з цим розбиралася сама. Після цього вона звернулася з заявою до Надвірнянського відділення АТ «Івано-Франківськгаз» про відключення газопостачання. Працівники газової служби перекрили газопостачання до будинку. Також вона звернулася до РЕМ з заявою про вимкнення електроенергії для уникнення загоряння та вибуху газу. Працівники РЕМ їй сказали зазначити у заяві підставу- у зв`язку з тимчасовим не проживанням. Вважає, що в її діях відсутнє економічне насильство проти колишнього чоловіка, оскільки її дії були спрямовані на уникнення наслідків витоку газу. Просить клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- адвокат Павликівська Г.М. підтримала клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу. Зазначила, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки економічного насильства проти колишнього чоловіка, оскільки її дії були спрямовані на уникнення наслідків витоку газу. Потерпілий виявив відсутність газу та світла 20.12.2022, тоді як ОСОБА_1 звернулася до Надвірнянського відділення АТ «Івано-Франківськгаз» 01.12.2022, до РЕМ філії АТ «Прикарпаттяобленерго» - 15.12.2022, про що свідчать копії наданих документів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- адвоката Павликівської Г.М, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормами ч.2 ст.251КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Відповідно до положень п.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів щодо доказу вини правопорушника суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи.

Надані суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, містять:

протокол про адміністративне правопорушення ВАВ №292705 від 23.12.2022 (а.с.1);

письмову заяву ОСОБА_2 від 21.12.2022 (а.с.3);

письмові пояснення ОСОБА_2 від 21.12.2023, в яких останній зазначив, що «…так як всі документи на неї (колишню дружину ОСОБА_1 ), вона звернулася до РЕМ та газконтору із заявами по відключення світла та газу у зв`язку із пропуском газу…» (а.с.4);

письмові пояснення ОСОБА_1 від 23.12.2022 (а.с.5).

За клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено копію акту Надвірнянського відділення АТ «Івано-Франківськгаз» про відключення газопостачання від 01.12.2022;

копію заяви ОСОБА_1 на ім`я директора філії Південна АТ «Прикарпаттяобленерго» про вимкнення електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тимчасовим непроживанням; при цьому, суд зазначає, що вказана підстава була зазначена ОСОБА_1 зі слів працівників РЕМ.

Також долучено копію рішення Надвірнянського районного суду від 05.12.2022 у справі № 348/124/22, яке набрало законної сили 10.01.2023, відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто витрати по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 43545 грн.

ОСОБА_1 своєї вини не визнала, пояснила, що 01 грудня 2022 року вона звернулася до Надвірнянського відділення АТ «Івано-Франківськгаз» з приводу витоку газу на дворовому вводі в будинок, що і було виконано працівниками газової служби. Також вона звернулася до філії Південна АТ «Прикарпаттяобленерго» з заявою про вимкнення електроенергії для уникнення загоряння та вибуху газу.

Отже, дії ОСОБА_1 були спрямовані на уникнення наслідків витоку газу.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. У протилежному, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Висновки викладені Європейським судом у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під поняттям "домашнє насильство" розуміється певний спосіб поведінки, якою одна особа намагається утвердити або підтримати контроль над іншою особою, що відноситься до певної вразливої групи і знаходиться у вразливій ситуації. При цьому «домашнє насильство» - це не будь-яке насильство, що трапляється між членами сім`ї.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП передбачає наслідки насильства, а саме, наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана. Тобто домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

З наведеного вбачається, що економічне насильство настає у випадку умисного позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

В судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_1 були направлені на усунення наслідків витоку газу та можливого загоряння та вибуху газу, і аж ніяк не на умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними.

Таким чином, наведені матеріали, на основі яких ґрунтуються висновки посадової особи органу поліції про вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї, не містять достатніх даних про вчинення останньою умисних дій економічного характеру щодо свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , які інкриміновані їй протоколом про адміністративне правопорушення.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, зокрема встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Такий висновок зробив Верховний Суд у справі №216/5226/16-а від 18.07.2019 року.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

З урахуванням наведених обставин та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у даному випадку в її діях події та складу правопорушення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 9, п. 1 ст. 247, 280, 283-284, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складений 01.03.2023.

Суддя Т.А.Бурдун