Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю захисника-адвоката Шаранича С. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/927/22 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Шаранича С. С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2022.

Цією постановою :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 143130 від 12.09.2022 та постанови судді від 07.12.2022 вбачається, що 12.09.2022 о 16 год 16 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись від вул. Станційна в бік вулиці Гагаріна, виїхав на залізничний переїзд при увімкненому заборонного (червоному) сигналу світлофор, чим порушив п. 20.5 «в» Правил Дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисника-адвоката Шаранича С. С. ставиться питання про скасування постанови судді від 07.12.2022 та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає проте, що ОСОБА_1 повністю визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, щиро розкаюється у вчиненому, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей. Окрім того, транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, використовується ним як для вирішення побутових питань, так і для роботи та є основним джерелом для нормального функціонування й забезпечення потреб його родини. ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, що давало суду першої інстанції підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження.

-2-

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, судову кореспонденцію отримував, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268, 269, 271 КУпАП. При цьому враховується думка захисника-адвоката Шаранича С. С., який повідомив, що ОСОБА_1 обізнаний про день та час розгляду апеляційної скарги, і не заперечує про розгляд справи за відсутності останнього.

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Шаранича С. С., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника-адвоката Шаранича С. С. підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справам про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП, здійснюється за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) відповідно до положень ст. 280, 283 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

-3-

Cуд першої інстанції всебічно й повно дослідивши матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, оскільки останній 12.09.2022 о 16 год 16 хв, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись від вул. Станційна в бік вул. Гагаріна, виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненого (червоного) сигналу світлофора, чим порушив п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху України.

Вказані обставини підтверджуються протоколом серії ДПР18 № 143130 від 12.09.2022, рапортом інспектора поліції; відеозаписом з місця події.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Доводи захисника-адвоката Шаранича С. С. про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Положення ст. 23, 33 КУпАП регламентують, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно приписів ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Застосування вимог ст. 22 КУпАП до особи є правом, а не обов`язком суду.

Надані стороною захисту письмові докази про сімейний стан ОСОБА_1 , зокрема, наявність на утриманні дружини та двох малолітніх дітей, а також використання транспортного засобу в роботі для забезпечення повсякденних потреб родини, не є тими виключними чи особливими обставинами, які дають достатні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, а тому ці доводи відхиляються.

Разом з тим, доводи захисника-адвоката Шаранича С. С. про його незгоду з рішенням суду в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 , на думку апеляційного суду, є обґрунтованими з огляду на таке.

Санкція ч. 2 ст. 123 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого.

На думку апеляційного суду вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином не врахував положення ст. 23, 33 КУпАП, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його сімейний та майновий стан, ступінь його вини, й ставлення до вчиненого.

Статтею 24 КУпАП зазначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом

-4-

сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є проявом принципу індивідуалізації покарання.

Щире розкаяння винного має бути добровільними, тобто базуватися на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

При застосуванні виду та розміру адміністративного стягнення до ОСОБА_1 , судом першої інстанції не було враховано дані про особу винного та не прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 , згідно наданих суду першої інстанції письмових пояснень, вину у вчиненому правопорушенні визнав, щиро розкаявся, до адміністративної відповідальності притягується вперше, обставини, що обтяжують відповідальність відсутні.

Застосовуючи адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 КУпАП, суд першої інстанції не врахував вказані вище обставини та призначив останньому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 06 (шість) місяців без оплатного вилучення транспортного засобу, яке, на думку апеляційного суду, з огляду на дані про сімейний стан ОСОБА_1 , вперше притягнення до адміністративної відповідальності, характеризуючи дані особи, відсутність заподіяння шкоди та обставин, що обтяжують відповідальність, є занадто суворим і тому його застосування не відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 123 КУпАП, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян без оплатного вилучення транспортного засобу.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в даному конкретному випадку є достатнім для належного виховання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та таким, що сприятиме запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту надано належні та допустимі докази, які спростовують висновки суду першої інстанції щодо накладення адміністративного стягнення та є підставами в цій частині для зміни оскаржуваного судового рішення.

-5-

За вказаних обставин, апеляційна скарга захисника-адвоката Шаранича С. С. підлягає частковому задоволенню, а постанова суду зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Шаранича С. С. задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2022 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Застосувати до ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн без оплатного вилучення транспортного засобу.

У решті постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2022 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя