ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1278/22
Провадження №3/477/25/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченко С.М.,

з участю: секретаря судових засідань Резуник Т.В.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2022 року серії ААБ №327615, ОСОБА_1 28 листопада 2022 року о 09.20 годині керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2111», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на перехресті автомобільних доріг М14 та Н11 в межах Миколаївського району, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покрову обличчя, нестійка хода ). Від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушення не визнав, просив справу відносно нього закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходжу до наступного.

Згідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2022 року серії ААБ №327615 вбачається, що ОСОБА_1 28 листопада 2022 року о 09.20 годині керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2111», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на перехресті автомобільних доріг М14 та Н11 в межах Миколаївського району, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покрову обличчя, нестійка хода ). Від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин..

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Порядок).

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 Порядку, огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З усталеної судової практики вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП необхідно встановити факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, та /або наявність ознак такого сп`яніння та відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, що отримано у передбачений Законом спосіб.

На підтвердження стану сп`яніння до матеріалів справи додається відповідний акт огляду з результатами проведеного огляду. Факт відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння, у відповідності до статті 266 КУпАП підтверджується матеріалами технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів поясненнями свідків, в присутності яких особа відмовилася від проходження медичного огляду.

Проте, попри положення статті 251 КУпАП органом, що склав протокол адміністративне правопорушення, належних доказів правопорушення до суду не надано.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1 , він 28 листопада 2022 року близько 09.20 години керував власним транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2111», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та на перехресті автомобільних доріг М14 та Н11, де розміщений пост контролю був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. Під час спілкування з працівниками поліції, останні зазначили про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя та характерний запах. На пояснення щодо того, що у зв`язку з наявністю захворювання шлунку та серцево-судинного захворювання у нього завжди наявне почервоніння шкіри та наявний специфічний запах з порожнини рота, працівники поліції почали складати протокол про адміністративне правопорушення, при цьому на його згоду пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, останні почали вказувати на те, що в разі проходження медичного огляду ними буде складено протокол по факту керування в стані сп`яніння, що тягне за собою вилучення посвідчення водія та відсторонення від керування, а в разі відмови від проходження огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову та водій зможе продовжити рух. Пропозицій пройти огляд на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я працівники поліції йому не пропонували.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 листопада 2022 року, працівники поліції, виявивши ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 запропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Відомості, щодо ознайомлення ОСОБА_1 з указаним направлення та відмови його від проходження огляду вищезазначене направлення не має (а.с.2).

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 від 28 листопада 2022 року вбачається, що 28 листопада 2022 року він власноручно надав пояснення щодо відмови від проходження огляду, заначивши, що ознаки сп`яніння, які виявлені працівниками поліції викликані захворюваннями (а.с.3).

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного реєстратора патрульного поліцейського з приводу оформлення адміністративних матеріалів щодо водія ОСОБА_1 вбачається, що на вулиці між працівником поліції та ОСОБА_1 мала місце бесіда, в якій саме працівником поліції було зазначено про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння, та на його заперечення щодо такого факту, працівник поліції зазначив про необхідність припинення даних заперечень. Вказані дії було працівником поліції вчинено також стосовно відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. При цьому, суд звертає увагу, що згідно наданого відеозапису, ОСОБА_1 в процесі спілкування з працівником поліції висловив згоду на проведення огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що поліцейський почав вказувати ОСОБА_1 , що в разі проведення огляду на місці зупинки, ним буде складено протокол «по факту», тоді як в разі відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, питання щодо притягнення до відповідальності буде вирішуватися судом за місцем вчинення правопорушення, зазначивши, що саме від суду буде залежати доведення певних обставин інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення (цитата "суддя Бог чєловєка, як рєшить так і буде"); пропозиції пройти огляд на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я та відповідно відмови від такого проходження матеріали відеозапису не мають. В подальшому, як убачається з цього відеозапису, ознайомлюючи ОСОБА_1 зі змістом складеного протоколу та повідомивши про відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, останній висловив заперечення щодо відмови від проходження такого огляду, оскільки він йому не пропонувався, що свідчить про відсутність факту добровільної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння (а.с.4).

Тобто, надана відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду була вчинена внаслідок маніпулювання працівниками поліції та не свідчить про його свідому категоричну відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а також про те, що працівником поліції не роз`яснено ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження огляду.

Крім того, з вказаного вище відеозапису подій, що мали місце 28 листопада 2022 року вбачається, що спілкуючись між собою працівник поліції, який здійснював перевірку документів ОСОБА_1 зазначив іншому працівнику поліції про те, що так як вона хотіла протокол, то він вже знайшов два протоколи, що на думку суду свідчить про свідоме бажання працівників поліції з невідомою метою скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП відносно якомога більшого числа осіб, не зважаючи на наявність чи відсутність підстав для такого складання.

Крім того, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляд водія, що долучене до протоколу, особу ОСОБА_1 було встановлено за посвідченням водія, яке відповідно до статті 265-1 КУпАП мало бути вилученим після складання відповідного протоколу, однак всупереч указаним вимогам, посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося, відсторонення від керування транспортного засобу не здійснювалося.

Вказані обставини узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , що надані ним в судовому засіданні, а саме щодо маніпулювання працівниками поліції з приводу надання ним відмови від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння.

Крім того, з наданих ОСОБА_1 у судовому засіданні медичних документів підтверджуються його доводи, щодо наявності захворювання, ознаками якого можуть бути ознаки, що виявлені працівниками поліції під час зупинки транспортного засобу.

Указані вище недоліки не дають суду можливості встановити обставини передбачені статтею 280 КУпАП, зокрема щодо того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час судового розгляду, ОСОБА_1 категорично заперечував, що він керував транспортним засобом в стані сп`яніння, що повністю узгоджується з його поясненнями, наданими в судовому засіданні та обставинами встановленими судом в ході розгляду справи. Докази, які спростовують пояснення ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Виходячи з наведеного, долучені до протоколу докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є неналежними та недопустимими, так як отриманні з порушенням вимог як КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, тому не може братися судом до уваги при розгляді даної справи.

Адміністративним правопорушенням, у розумінні частини першої статті 130 КУпАП, в редакції на день вчинення, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, серед іншого, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є керування транспортним засобом та відмова особи, яка керує таким засобом від проходження огляду.

Судом установлено, що керування транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2111» ОСОБА_1 не оспорюється та підтверджений долученими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами, а фіксація факту відмови від проходження обстеження на стан сп`яніння здійсненна внаслідок маніпулювання працівником поліції в тому числі й щодо наслідків такої відмови.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на зазначене вище, указаний протокол не є належним доказом, що підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, сам по собі протокол не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки він містить опис обставин, які поліцейський вважав встановленими на час його складення. Вказаний протокол може підтверджувати вину порушника лише в сукупності з іншими матеріалами справи, перелік який визначено у статті 251 КУпАП.

Вказані вище розбіжності та невідповідності матеріалів в сукупності з поясненнями ОСОБА_1 викликають обґрунтовані сумніви у визнанні даного протоколу як допустимого доказу його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно статті 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та відсутність події і складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП України.

Внаслідок зазначеного, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, через відсутність події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ С.М.ГЛУБОЧЕНКО