Справа №592/5550/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Катрич О. М.
Номер провадження 33/816/167/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна О.В. на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2022 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 29.06.2022 року о 11 год. 10 хв. в м. Суми по пр. Курський, керував транспортним засобом Volkswagen GOLF, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі КНП СОР «ОКМЦСНЗ» лікарем наркологом, про що складений висновок №406 від 29.06.2022 р., чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Лопаткін О.В. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 01 грудня 2022 року, провадження по справі закрити у зв`язку з невірним застосуванням судом першої інстанції норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що при розгляді даної справи не були дотримані вимоги КУпАП, постанова винесена в порушення норм матеріального та процесуального права, в порушення законності та верховенства права, зазначене в постанові не відповідає фактичним обставинам справи, суд не надав належної оцінки доказам по справі.

Зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.254-256 КУпАП, зокрема копії даного протоколу ОСОБА_1 ніхто з поліцейських так і не вручив на місці зупинки транспортного засобу.

Вказував, що безпосередньо при складені протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції були допущені грубі порушення вимог стст.251, 252, 268, 130 ч.1, 266 КУпАП, а також вимоги Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», Наказу 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

На думку апелянта, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не вірно кваліфікували дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив дії передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, то дії ОСОБА_1 повинні були кваліфікуватись за ч.2 ст.130 КУпАП.

Вказував, що висуваючи звинувачення ОСОБА_1 без достатньо зібраних доказів, не перевіривши ОСОБА_1 по наявним базам на предмет повторного вчинення правопорушення, працівники поліції не мали достатніх підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а суд першої інстанції під час розгляду справи не звернув увагу на очевидні порушення працівників поліції.

Зазначав, що сторона захисту не погоджується з постановою суду першої інстанції в частині позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки постановою від 27.06.2022 року ОСОБА_1 вже був позбавлений права керування транспортними засобами, а на час винесення оскаржуваної постанови постанова від 27.06.2022 року набрала законної сили, що унеможливлює прийняття рішення про повторне позбавлення права керування транспортними засобами.

Вважав, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, порушено принцип законності та верховенства права, позиція суду не узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини, а також рішеннями Конституційного суду України, звинувачення не може ґрунтуватися лише на словах особи, яку притягують до відповідальності.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лопаткіна О.В., який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№074533 від 16.08.2022 року, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що 29.06.2022 року о 11 год. 10 хв. в м. Суми по пр. Курський, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen GOLF, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі КНП СОР «ОКМЦСНЗ» лікарем наркологом, про що складений висновок №406 від 29.06.2022 р., чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України (а.с. 1);

- тестом № 2446 від 29.06.2022 газоаналізатору «Alcotest Drager ARLM» з позитивним результатом 0,89 проміле (а.с.2);

- висновком №406 від 29.06.2022 р., де вказано, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.5);

- відеозаписом, з якого вбачається, що за транспортним засобом Volkswagen GOLF, н.з. НОМЕР_1 рухається поліцейська машина, показує сигнал зупинки, після чого водій автомобіля зупиняється і виходить з нього. ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що вживав алкоголь вчора ввечері, також каже, що виїхав з мийки, щоб заїхати в гараж, після цього добровільно проходить на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Alcotest Drager ARLM», поліцейські роз`яснюють, що в разі незгоди з результатом, він може пройти огляд в медичному закладі, куди він і направився, де також пройшов огляд, за наслідками якого і був складений висновок. (а.с.7).

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо тверджень апелянта, про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.254-256 КУпАП, зокрема копії даного протоколу ОСОБА_1 ніхто з поліцейських так і не вручив на місці зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд визнає їх необґрунтованими, оскільки вони спростовуються відеозаписами, долученими до матеріалів справи з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від отримання протоколу про адміністративне правопорушення, разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що копія даного протоколу була направлена на адресу ОСОБА_1 (а.с.1А).

Твердження апелянта про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не вірно кваліфікували дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив дії передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, то дії ОСОБА_1 повинні були кваліфікуватись за ч.2 ст.130 КУпАП, були предметом детального дослідження в суді першої інстанції, де в своєму рішенні суд навів відповідні мотиви, з якими апеляційний суд погоджується та вважає їх правильними. Нових підстав для визнання вказаних висновків суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, апелянт не навів.

Щодо тверджень апелянта про те, що сторона захисту не погоджується з постановою суду першої інстанції в частині позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки постановою від 27.06.2022 року ОСОБА_1 вже був позбавлений права керування транспортними засобами, а на час винесення оскаржуваної постанови постанова від 27.06.2022 року набрала законної сили, що унеможливлює прийняття рішення про повторне позбавлення права керування транспортними засобами, апеляційний суд зазначає.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування строком на 1 рік, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає виключно накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та є безальтернативною. Крім цього матеріали справи не містять відомостей про те, що на час винесення оскаржуваної постанови від 01.12.2022 року ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна О.В. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.