Справа № 504/151/23
Номер провадження 3/504/343/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф. розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 142968, складеного інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 2 полку УПП в Одеській області ДПП Журавель І.М. вбачається, що 03.12.2022 о 15:15 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога М-14, 211 км + 700 м, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Volkswagen Vento», н/з НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера Драгер 0410 зі згоди водія у встановленому законом порядку. Alkotest 7511, ARLM0410, тест № 1031, результат 0,22 %0. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив порушення заборони керування транспортними засобами в стані алкогольного сп?яніння, передбачене п. 2.9.а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленим про його дату, час та місце своєчасно, належним чином, не з`явився, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду справи або будь-яких інших не надавав. Судова повістка про виклик до суду надсилалася за вказаним у матеріалах справи номером телефону шляхом застосування функціоналу КП «Д-3», про що свідчить довідка про доставку SMS, яка міститься в матеріалах справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як зазначено вище, судом вживалися заходи для повідомлення правопорушника ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи або будь які інші, до суду не надходили.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, суд, у відповідності зі ст. 268 КУпАП, розглядає справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя дійшов такого висновку.

З метою повного та всебічного розгляду справи та встановлення фактичних обставин, в судовому засіданні було досліджено відеозапис події, наданий УПП в Одеській області ДПП, що містився в матеріалах справи, на якому зафіксовано ОСОБА_1 , якому було запропоновано проходження алкотестеру Драгер, після продуття якого встановлено результат з показником 0,22 %0.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.п. 1, 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже, з аналізу вказаної норми, вбачається, що стан алкогольного сп`яніння підтверджується, якщо показники спеціальних технічних засобів, після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

До матеріалів справи в якості доказу надано протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого у ОСОБА_1 внаслідок застосування спеціального приладу «Драгер» для встановлення стану алкогольного сп`яніння отриманий результат 0.22 проміле, що підтверджується роздруківкою тесту, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

З матеріалів справи вбачається та в судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_1 було зупинено працівникам поліції з подальшою пропозицію останньому пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився та за допомогою спеціального пристрою добровільно пройшов вказаний тест, який показав результат 0.22 проміле.

Отже, виявлений за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння цифровий показник алкоголю в крові ОСОБА_1 перевищує 0,2 проміле, тобто максимально допустимий показник алкоголю в крові перевищений.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п.161, Series A заява № 25).

Згідно Інструкції до приладу "DRAGER 7510", на якому проводилось тестування ОСОБА_1 , міститься таблиця допустимих похибок вимірювань при робочому приладі у відповідності до температури повітря. З роздруківки тесту №1039 зазначено температуру приладу 23 градуси по Цельсію, що не знайшло свого підтвердження із відеозапису, оскільки температура повітря, відповідно до пори роки та зі слів працівників поліції, була значно нижчою на момент продуття приладу.

Отже, враховуючи таблицю допустимих похибок, а також невідповідність температури повітря та зазначеної температури приладу під час продуття алкотестеру Драгер, могли привести до невірного результату тесту.

Інших належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, матеріали справи не містять.

Під час розгляду справи не встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки зважаючи на особливості приладу та можливість допустимих похибок приладу під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, безумовних підстав вважати, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння, суд не вбачає, так як результат аналізатора складає допустиму межу похибки.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Отже, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 245, 251, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова