справа № 361/1126/23
провадження № 3/361/1054/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2023 близько 00 год., ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого батька, ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в його бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином.

ОСОБА_1 достовірно відомо про складання відносно нього протоколу за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та місце розгляду справи, однак він не цікавиться провадженням у справі.

Враховуючи обмежений строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства повністю доведеною та підтвердженою:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 474055 від 28.01.2023;

- рапортом поліцейського інспектора Баркалова Д.С. від 21.01.2023;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які фактично підтвердили обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

Дії ОСОБА_1 кваліфікую за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення дій психологічного характеру (образи) внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за правопорушення, відповідно до ст. ст.34,35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, інші обставини, викладені у ст. 33-35 КУпАП, вважаю, що є всі підстави для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно дост. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.33-35,173-2, 252,283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 170,00 грн (сто сімдесят гривень).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн..

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.С. Сіренко