Справа № 944/168/23
Провадження №3/944/598/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВАП УПП у Львівській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

водій ОСОБА_1 02.01.2023 о 13 год. 30 хв. на а/д М-10 Львів-Краківець, 28 км.+200м керував автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та зїхав у кювет, автомобіль внаслідок ДТП, зазнав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1. ПДР України та своїми діями скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 02.01.2023 о 13 год. 30 хв. на а/д М-10 Львів-Краківець, 28 км.+200м керував автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 вживав алкоголь (пиво) після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою мед огляду з матою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.10 «Є» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколів про адміністративне правопорушення серія ААД № 453668 від 02.01.2023, ААД № 453669 від 02.01.2023 - права та обов`язки ОСОБА_1 передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимоги статті 63 Конституції України роз`яснені.

В судове засідання, призначене на 06.02.2023 ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце такого шляхом надсилання повістки на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернуто суду із відміткою «вручено особисто». Причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Наведені обставини дають підстави для критичної оцінки процесуальної поведінки ОСОБА_1 , свідчать про намір останнього у такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності.

Враховуючи вимоги ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, а останній знав про складення протоколу відносно нього та повідомлений про те, що справа розглядатиметься Яворівським районним судом Львівської області.

Враховуючи, що зазначені протоколи розглядаються одночасно, на підставі ст. 36 КУпАП зазначені справи об`єднано в одне провадження.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ч. 4 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (стаття 130 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

На підставі вимог п. 12.1 ПДР України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Положення п.п. «є» п. 2.10 ПДР України передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, в тому числі, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Проте, вимоги вказаного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №453668 від 02.01.2023, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, протокол підтверджує особу водія, час, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, є вказівка на порушення вимог п. 12.1 ПДР України та посилання на ст. 124 КУпАП

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №453669, складеним 02.01.2023, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, протокол підтверджує особу водія, час, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, є вказівка на порушення вимог п. 2.10Є ПДР України та посилання на ч.4 ст. 130 КУпАП

- схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02.01.2023, зміст якої відображає обставини події дорожньо-транспортної пригоди;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №415457 від 02.01.2023;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.01.2023 у який зазначив: «підрізали, мене, закинуло в кювет, після того я випив алкоголь, я не хотів того ДТП», зміст пояснень узгоджується та відповідає обставинам події, які вказані у протоколах про адміністративні правопорушення;

- довідками інспектора ВАП УПП у Львівській області від 09.01.2023, про те, що згідно бази даних «Національна автоматизована інформаційна система» підсистеми «Пошук посвідчення водія» ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серія НОМЕР_3 ;

- також з оглянутих відеофайлів з нагрудної камери поліцейського, що містяться на оптичному диску долученому до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкогольних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених, ст.124 КУпАП, ч. 4 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, суддя не вбачає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, що є ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім цього ОСОБА_1 будучи особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, що є ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП

Дії правопорушника вірно кваліфіковано за ст. 124 КУпАП та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, беручи до уваги наявні докази по справі, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених ст.124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.36 КУпАП, особа яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст.33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суддя приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративне стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, згідно ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9, 23, 33, 34, 40-1, ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП та керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП,

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Ю.М.Колтун