ПОСТАНОВА

Справа № 947/3602/23

Провадження № 3/947/1513/23

27.02.2023 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ВАВ №812340 від 19.01.2023, складений ДОП СП ВП ОРУП№1 ГУНП в Одеській області капітаном поліції Бородіним Є.С. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.01.2023, близько о 16.00 год., знаходився у магазині «Сільпо» за адресою вул.Ак.Філатова, буд.1 в м.Одеса, таємно викрав з полиць магазину продукти харчування, а саме філе куряче, на суму 215,27 грн., чим вчинив дрібне викрадення чужого майна.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибув до суду, хоча достовірно знав, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавився справою щодо нього, будучи додатково сповіщеним через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не оспорює.

Винність ОСОБА_1 , крім визнання ним вини у вчиненому, підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом прийняття заяви від представника потерплої сторони, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , рапортом, фотознимком тощо.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КпАП Украни.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника враховується характер правопорушення, данні про особу винного.

Крім того, відповідно до п.5 ст.35 КпАП України, обставиною, яка обтяжує відповідальність, визнається вчинення правопорушення в період дії воєнного стану на території України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КпАП України, на підставі якої піддати його штрафові в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (Триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (П`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.