Справа № 273/2158/22
Провадження № 3/273/594/23
ПОСТАНОВА

іменем України

28 лютого 2023 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області Васильчук О. В. , розглянувши матеріал, який надійшов від від ВПД №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого оператором АЗС «Катіль»,

за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

До Баранівського районного суду Житомирської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 28.11.2022 року о 12.40 год. в м. Баранівка по вул. Першотравенська,30 Звягельського району Житомирської області ОСОБА_1 , здійснював роздрібну торгівлю пальним, без відповідних документів, а саме посвідчення щодо проходження навчання із охорони праці, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та зазначив, що документи про проходження курсів з охорони праці знаходилися у керівника підприємства КП «Катіль» і тому на момент перевірки він не міг їх пред`явити.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 2), рапорт оперуповноваженого УСР в Житомирській області Ярослава Гаврилюка від 28.11.2022 року (а.с. 4), фотознімки заправочної колонки АЗС та посвідчення (а.с. 5), розписку ОСОБА_2 від 28.11.2022 року (а.с. 6), копія посвідчення (а.с.12), витяг з протоколу засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці (а.с.14), суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, що провадять господарську діяльність без одержання ліцензії інших дозвільних документів на провадження певного виду господарської діяльності, що вимагає Закону.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Зокрема, згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення повинен бути зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. До протоколу не долучено жодного доказу та жодного документа, який вказував би на вчинення порушення, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП. Формулювання правопорушення в змісті протоколу є неконкретним, не вказано норму закону, який передбачає отримання ліцензії певного виду господарської діяльності , а також відсутні докази, які б вказували на об`єкт правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, адже ним є суспільні відносини в сфері господарської діяльності будь-якої діяльності особи, спрямованої на отримання доходу в грошовій, матеріальній або не матеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

За таких умов, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

З матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не зареєстрований як суб`єкт господарювання, а є найманим працівником. Будь-які інші докази, які б вказували на протилежне, в матеріалах справи відсутні. Отже, останній не є суб`єктом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а саме суб`єктом провадження господарської діяльності без отримання ліцензії інших, дозвільних документів на провадження відповідно виду господарської діяльності відповідно до закону.

Крім того, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 не створюють об`єктивної сторони правопорушення ч. 1 ст. 164 КУпАП, а містять ознаки іншого складу правопорушення норм ЗУ «Про охорону праці» найманим працівником, а саме ч.5 ст. 41 КУпАП, щодо якого у поліцейського не виникає право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, а його розгляд не відноситься до компетенції суду.

Слід зазначити, що суд позбавлений права самостійно змінювати кваліфікацію вчиненого чи змінювати фабулу викладеного правопорушення, що узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року, заява №36673/04 у справі «Малофєєва проти Росії», де суд констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд визнає не доведеним факт протиправної винної поведінки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження у справі закриває.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності в діях останнього складу правопорушення (протокол серія ВАВ№526210 від 28.11.2022 року).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з часу її винесення.

Суддя: О.В.Васильчук