Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
06.02.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її захисника, адвоката Конопіхіна А.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Конопіхін А.В.
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 листопада 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , гр. України,
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 коп.
Згідно з постановою, 19.10.2022, о 03 год 55 хв, водій ОСОБА_1 , в стані наркотичного сп`яніння у м. Ужгород, по вул. Заньковецької, 21, керував автомобілем марки «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 . Медичний огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у медичному закладі та підтверджується висновком лікаря - нарколога №850, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Конопіхіна А. В., вказує на те, що постанова є незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що місцевий суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , чим позбавив його права на захист. Окрім того, адвокат Конопіхін А. В. зазначає, що ОСОБА_2 не повідомлено про ознаки наркотичного сп`яніння, не поінформовано у який саме медичний заклад його направлено на огляд, процедура освідування проведена невідомим медичним працівником. Законність процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та власне результати освідування адвокат Конопіхін А. В. вважає сумнівними. Так, під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 , дослідження біологічного матеріалу сечі, за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ України не проводилось, а по суті відбулось лише використання швидкого експрес-тесту «SNIPER», який не є лабораторним дослідженням дозволеним МОЗ та не підтверджений ні сертифікатом відповідності, ні свідоцтвом про повірку, як цього вимагає п. 9 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція). Між тим, апелянт вважає, що мали місце грубі порушення процедури забору біологічного середовища у ОСОБА_1 під час проведення освідування. Зокрема, забір біологічного середовища у ОСОБА_1 проводився лише в одну ємність, вміст якої протестований за допомогою швидкого тесту, більш того, ця ємність у подальшому не була опломбована. На підставі цього просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Конопіхіна А. В., які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Приписами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Згідно зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №058608, 19.10.2022, о 08 год 55 хв, у м. Ужгород, по вул. Заньковецької, 21, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у медичному закладі та підтверджується висновком лікаря - нарколога №850, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України. У ОСОБА_1 тимчасово вилучені документи: посвідчення водія серії НОМЕР_2 та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 . Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, копію його отримав, що підтверджується його підписами.
Зі змісту протоколу серії ААБ №058607 убачається, що 19.10.2022, ОСОБА_1 скоїв дорожньо - транспортну пригоду, порушивши вимоги пункту 10.2 ПДР, за що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Вказані у протоколі обставини підтверджуються схемою місця ДТП від 19.10.2022 (а. с. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а. с. 5), письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а. с. 6).
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №850 від 19.10.2022, встановлено, що ОСОБА_1 пройшов освідування у «КНП ЗОМЦПЗ та МЗ», за результатами огляду лікар ОСОБА_4 констатував, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Зі змістом медичного висновку ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом (а. с. 4).
З наявного у матеріалах справи акту медичного огляду №850 від 19.10.2022 убачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин. Зі слів ОСОБА_1 , він вживав марихуану понад тиждень тому (а. с. 20, 21).
З відеозапису, що міститься на DVD - диску убачається, що ОСОБА_1 направлено на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння після скоєння ним ДТП, що мало місце 19.10.2022 на вул. Заньковецької, 21, у м. Ужгород. Водій ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я за допомогою експрес-тесту Sniper, результат якого позитивний при дослідженні біологічного середовища сечі, у ОСОБА_1 констатовано стан наркотичного сп`яніння, що власне ОСОБА_1 не заперечував, зі змістом медичного висновку він ознайомився, жодних скарг, незгоди з результатами чи будь-яких заперечень щодо результатів тестування не висловлював (а. с. 6).
При оцінці вищенаведених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які можуть слугувати підставою вважати, що поліцейський Митровський П. Т. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу та інших матеріалів справи, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано. Окрім того, апеляційний суд бере до уваги і те, що під час розгляду апеляційної скарги сторона захисту не надала жодного доказу, який може свідчити про те, що поліцейські діяли всупереч закону при перевірці особи водія, направленні його на освідування та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, і що апелянт оскаржував дії працівників поліції, що фактично дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 погодився із законністю дій працівників поліції.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що поліцейський ОСОБА_5 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
При цьому, не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та підпису наявних у матеріалах справи документів, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення та медичному висновку, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Також апеляційним судом не встановлено жодних даних і про те, що в лікаря КНП ЗОМЦПЗ та МЗ», ОСОБА_4 , який проводив огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та склав висновок про перебування водія у нетверезому стані були підстави для фальсифікації вищевказаного документу щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні у такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі письмовими та відеодоказами, яким суд дав правильну об`єктивну оцінку.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що місцевий суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , чим позбавив його права на захист, такі відхиляються, оскільки ОСОБА_1 належним чином повідомлено, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядається в Ужгородському міськрайонному суді, і що вона призначена до розгляду на 09.11.2022 ОСОБА_1 та його захиснику, адвокату Конопіхіну А. В. також було відомо. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що у розгляді справи у місцевому суді брав участь адвокат Конопіхін А. В., та враховує, що захисник Журавльова М. О. не заявляв жодних клопотань про необхідність відкладення судового засідання на інший день через неможливість його підзахисного взяти участь у розгляді справи. Тому, на підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції констатує, що, право на захист ОСОБА_1 порушено не було. Відтак, відхиляючи твердження апелянта в цій частині, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що місцевим судом була надана можливість ОСОБА_1 у повному обсязі реалізувати своє право на захист та взяти участь у розгляді справи щодо нього. При цьому, на підставі наявних у матеріалах справи відомостей апеляційний суд вважає, що своїми правами ОСОБА_1 скористався на власний розсуд. До того ж, вказана обставина не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, яка вважається обґрунтованою та законною.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не повідомлено про ознаки наркотичного сп`яніння, не поінформовано у який саме медичний заклад його направлено на огляд, процедура освідування проведена невідомим медичним працівником, - апеляційний суд вважає, що такі спростовуються належними та достовірними доказами, які досліджені місцевим судом та перевірені судом апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Інструкції, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України.
Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, медичні огляди проводяться у найближчому закладі охорони здоров`я. Апеляційний суд встановив, що заклад охорони здоров`я КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», куди поліцейські направили водія ОСОБА_2 пройти освідування на визначення стану наркотичного сп`яніння - у переліку закладів охорони здоров`я, яким надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв. З матеріалів справи убачається, що на пропозицію поліцейських пройти освідування у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_2 після скоєння ним ДТП, погодився, відтак пройшов огляд у закладі охорони здоров`я, а саме у КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», щодо результатів освідування ОСОБА_2 жодних заперечень не висловлював. З наявних у матеріалах справи доказів не убачається, що ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду в іншому медичному закладі, а також відсутні будь-які дані, які можуть свідчити про те, що результатам огляду водій ОСОБА_1 не довіряє чи має сумніви у професійності та кваліфікації лікаря, який власне провів освідування ОСОБА_1 та склав медичний висновок.
Отже, жодних підстав для висновку, що огляд водія ОСОБА_1 проведено невідомим медичним працівником, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не вбачає. При оцінці цих доводів апеляційний суд бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , дані апеляційному суду, відповідно до яких йому було відомо про те, що його доставлено до медичного закладу, була відома назва медичного закладу і те, що його тестування проводив саме лікар, а не будь-яка інші особа.
Твердження адвоката Конопіхіна А. В. відносно того, що під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 , дослідження біологічного матеріалу сечі, за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ України не проводилось, а фактично відбулось лише використання швидкого експрес-тесту «SNIPER», який не є лабораторним дослідженням дозволеним МОЗ та не підтверджений ні сертифікатом відповідності, ні свідоцтвом про повірку, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Згідно з розділом ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим. Метою лабораторного дослідження - виявити або уточнити наявні речовини, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду видається на підставі акту медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі у присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в будь-якому випадку безпосередньо після огляду особи.
З матеріалів справи убачається, що поліцейськими упродовж двох годин з моменту дорожньо-транспортної пригоди за участі ОСОБА_1 , забезпечено доставку водія ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, обстеження проведено лікарем-наркологом КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» за допомогою лабораторної діагностики, в результаті чого встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що освідування ОСОБА_1 не проводилось за допомогою лабораторних досліджень, апеляційний суд відхиляє, оскільки твердження в цій частині спростовується наявним у матеріалах справи висновком лікаря КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», та актом медичного огляду, де в п. 24 зазначено - результат лабораторного тесту ТНС - позитивний на канабоїди (марихуану) (а. с. 21).
Разом з цим, в матеріалах справи міститься відповідь КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», на адвокатський запит від 24.10.2022 №б/н, в якому зокрема зазначено, що під час проведення медичного огляду з метою виявлення наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 для дослідження біологічного середовища (сечі) використовувався метод іммунохроматографії з використанням тест-системи для швидкого визначення наркотичних речовин у сечі «Sniper», а саме тест для виявлення марихуани "Sniper" (партія ТНС 22040007), що є сертифікованим та дозволеним до використання в Україні класифікується як медичні вироби для діагностики in virto (технічний регламент затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 3754 від 03.10.2013 року) (а. с. 19).
Доводи апеляційної скарги про незгоду з проведенням експрес - тесту та його показниками, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які у своїй сукупності підтверджують те, що на момент проходження освідування ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.
При оцінці тверджень про те, що під час проведення освідування ОСОБА_1 , мали місце грубі порушення процедури забору біологічного середовища, оскільки забір біологічного середовища у ОСОБА_1 проводився лише в одну ємність, вміст якої протестований за допомогою швидкого тесту, більш того, ця ємність у подальшому не була опломбована, суд апеляційної інстанції вважає, що такі жодним чином не впливають на правильність та законність висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.
За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.
З відеозапису, дослідженого під час розгляду апеляційної скарги не вбачається, що після здачі біологічних зразків ( сечі ) та власне по завершенню проведення освідування у медичному закладі ОСОБА_1 висловлював які-небудь зауваження щодо проведення огляду чи ставив під сумніви законність процедури освідування, більш того, його поведінка у медичному закладі та під час складення протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про те, що з результатами освідування водій ОСОБА_1 погоджується.
Крім того, відповідно до приписів Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, висновок за результатами медичного огляду може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 не ініціював повторне дослідження відібраних зразків біологічного середовища, не оскаржував медичний висновок, жодних клопотань про допит лікаря з метою отримання пояснень щодо обставин проведення огляду та встановлення остаточного діагнозу сторона захисту не заявляла.
Тому, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я був проведений з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, такі відхиляються й визнаються безпідставними.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у порушенні вимог за п. 2.9 «а» ПДР; що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка; що адміністративне стягнення накладено на нього у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням приписів ст. ст. 33 - 35 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й належить до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за перебування за кермом транспортного засобу у стані наркотичного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану адвокатом Конопіхіним А. В. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Конопіхін А. В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Іван СТАН