ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/449/23 Справа № 932/909/22 Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В с т а н о в и в :

Цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 26 січня 2022 року о 16.00 год. в м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе, 11Б водій ОСОБА_1 керував автомобілем Lexus д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: дуже звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка особи не відповідає обстановці. У встановленому законом порядку водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зафіксовано на нагрудні відеореєстратори №№475940, 470021, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначив, що копію постанови не отримав, про наявність оскаржуваної постанови дізнався випадково. Звернувся з апеляційною скаргою 06 лютого 2023 року.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Як вбачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 хоча у не був особисто пристуній у судовому засіданні під час розгляду його справи Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 12 травня 2022 року, однак за обставинами справи був повідомлений про те, що справа буде розглядатися саме у цьому суді, про що свідчить зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Крім того, ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 25 лютого 2022 року о 11:30 год., 20 квітня 2022 року о 08:30 год., 15 квітня 2022 року о 08:30 год., 12 травня 2022 року о 10:00 год. не з`явився, про дати, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу місця проживання, причини не явки не повідомив, у зв`язку з чим місцевий суд прийняв рішення про можливість розгляду справи без його участі.

Отже, наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 безумовно був обізнаний про перебіг судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, але в судове засідання не з`явився та не скористався наданими йому ст. 268 КУпАП правами, зокрема, дати суду власні пояснення щодо обставин подій, надати відповідні докази та у разі незгоди з прийнятим рішенням своєчасно подати апеляційну скаргу, який спливав 22 травня 2022 року. Натомість ОСОБА_1 , як вбачається з матеріалів справи, протягом тривалого часу з дня складання 26 січня 2022 року щодо нього адміністративного протоколу, не проявив належної зацікавленості про долю розгляду своєї справи та своєчасно не звернувся до суду за отриманням судового рішення.

Крім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Враховуючи наведене вище, доходжу висновку, що зазначену апелянтом причину пропуску строку не можливо вважати поважною, тобто такою, що об`єктивно перешкоджала особі, яка має право на подачу скарги, подати її своєчасно.

Відповідно до чинного законодавства, початок 10-денного строку на апеляційне оскарження починається з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії учасниками судового провадження.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до переконання, що ОСОБА_1 вже станом на 26 грудня 2022 року, безумовно був обізнаним про існування оскарженого ним рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, однак не вжив належних заходів для його апеляційного оскарження у визначений законом десятинний строк. У свою чергу матеріали справи свідчать про те, що апеляційна скарга сформована та подана до місцевого суду, лише 06 лютого 2023 року (а.с.104-109), тобто за спливом значного часу після того, як йому стало відомо про існування оскаржуваної постанови.

Між тим, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наводить жодних мотивів, які перешкодили йому своєчасно звернутись до суду з апеляційною скаргою, та посилається на те, що дізнався про судове рішення лише на стадії його виконання, що суперечить матеріалам справи.

Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП регламентують, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи вказані обставини і вимоги закону, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 в поновлені строку на апеляційне оскарження та повернути апеляційну скаргу, оскільки пропущено строк апеляційного оскарження з неповажних причин.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - повернути особі, яка її подала, через неповажність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко