Справа № 444/3316/22 Головуючий у 1 інстанції: Олещук М.М.
Провадження № 33/811/308/23 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 23 січня 2023 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою судді ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 будучи батьком неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, а саме ухилився від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проявилося в тому, що його неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20 листопада 2022 року о 18:00 год. вчинив у віці від 14 до 16 років адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а саме в компанії інших неповнолітніх обкидав сніжками фасад будинку та вікна квартири АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що судом першої інстанції, при прийнятті рішення порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки відсутні докази, які б підтверджували вчинення ним порушень. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме його син ОСОБА_3 обкидав фасад будинку та вікна квартири АДРЕСА_1 . Зазначає, що свою вину він не визнає, так як він не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки належно виховує сина, жодних матеріальних збитків його син нікому не завдав, нічого не пошкодив.

Просить скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На апеляційний розгляд правопорушник ОСОБА_1 , будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі в розгляді справи не з`явився, та про причини неявки суд не повідомив, і клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Отже, сукупність вищевказаних обставин свідчить про неналежну процесуальну поведінку правопорушника ОСОБА_1 , оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин, неявка правопорушника ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.184 КУпАП відповідальність настає за «Вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Так, як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 779265 від 13 грудня 2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 21 листопада 2022 року; письмовими поясненнями неповнолітніх ОСОБА_5 від 24 листопада 2022 року, ОСОБА_6 від 03 грудня 2022 року, ОСОБА_7 від 05 грудня 2022 року, ОСОБА_8 від 07 грудня 2022 року, ОСОБА_9 ; письмовими поясненнями ОСОБА_10 від 12 грудня 2022 року; довідкою про результати проведення перевірки від 13 грудня 2022 року, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Відтак, доводи апелянта про невірну оцінку судом першої інстанції фактичних обставин справи не знайшли свого підтвердження.

Твердження правопорушника ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме його син ОСОБА_5 обкидав сніжками фасад будинку та вікна квартири АДРЕСА_1 , спростовуються наведеними вище доказами, є способом захисту і спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності та не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Покликання апелянта про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції стосовно останнього - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Жовківсбького районного суду Львівської області від 23 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.