Справа № 683/3887/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Луговий О.М., з участю секретаря судового засідання Градомської Д.Р., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Приходченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинів справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,
за ч. 3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

27 грудня 2022 року близько 10 год. 45 хв. сержант військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 та виконував посадові обов`язки в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.
Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні заперечив та вказав, що 27 грудня 2022 року алкогольних напоїв не вживав та в стані сп`яніння не перебував, крім того показав, що вживав алкогольні напої лише 26 грудня 2022 року. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» за допомогою алкотесту «Драгер».

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Приходченко О.О. просила закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, посилаючись на те, що матеріали адміністративного протоколу не міститься достатніх, об`єктивних та допустимих доказів того, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння саме під час перебування на території військової частини.

Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_1 був примусово доставлений спочатку до медичного закладу та не мав можливості не виконати наказ керівництва, такі дії підпадають під поняття адміністративного затримання. Працівники військової служби правопорядку не були присутні на місці виявлення ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.При цьому, в порушення вищевказаних норм фактичне затримання та доставку до медичного закладу здійснили посадові особи батальйону, не маючи на це жодного права.

Крім того, зауважує, що медична довідка, яка покладена в основу складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути взята судом до уваги, адже вказане обстеження здійснене під час фактичного адміністративного затримання, що проведене без належного документування, не уповноваженими на це особами та з порушенням права ОСОБА_1 на правову допомогу під час такого затримання.

Також, зважає на те, що довідка про стан сп`яніння не може бути взята судом до уваги, оскільки медичний огляд був проведений лікарем КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня», а не у військовій частині.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 27 грудня 2022 року близько 10 год. 45 хв. ОСОБА_1 був виявлений на території військової частини НОМЕР_1 під час виконання посадових обов`язків в стані алкогольного сп`яніння, ознаками якого були: запах алкоголю з порожнини рота, по віденка, що не відповідає обстановці, та в подальшому ОСОБА_1 заступником командира роти з МТЗ в/ч НОМЕР_1 було доставлено до лікарні для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, шо в грудні 2022 року (точно дати не пам`ятає), йому повідомив ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та в подальшому для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння супроводжували останнього до КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня». Крім того показав, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів.
Оцінюючі встановлені факти, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши адміністративний матеріал та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП наступає за дії, передбачені ч.ч.1 або 2 цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч.1 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України, у зв`язку із воєнною агресією військ Російської Федерації, введено воєнний стан, який згідно Указів Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року продовжено терміном до 19.02.2023 року.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оборонну України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до п. 6 та п. 13 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки №3907 від 29.12.2022, № 130 від 20.01.2023, сержант ОСОБА_1 , перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно фабули, 27.12.2022 року близько 10 год. 45 хв. сержант військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 в умовах дії особливого періоду перебував на території військової частини НОМЕР_1 та виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 , свою вину у вчиненому правопорушенні заперечив, однак його вина підтверджується наступними безпосередньо дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЛВХ 1122 від 28.12.2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, яким встановлено, що 27 грудня 2022 року близько 10 год. 45 хв. сержант військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 та виконував посадові обов`язки в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду;

- довідкою КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» № 383 від 27 грудня 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння та згідно висновку лікаря ОСОБА_4 у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння;

Вказані письмові докази є належними та допустимими та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, немає.

При цьому, суд не приймає до уваги, доводи захисника ОСОБА_1 про те, що останній із зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння не перебував на території військової частини НОМЕР_1 та обов`язки військової служби на той час не виконував, а також, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1)на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2)на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3)поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та у період дії воєнного стану є таким, що виконує обов`язки військової служби цілодобово, тому його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.172-20 КУпАП, як виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння у період дії особливого періоду. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення чітко викладено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення та з його змісту вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявні кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Що стосується доводів захисника про те, що ОСОБА_1 був примусово доставлений до медичного закладу, та такі дії підпадають під адміністративне затримання не найшли свого підтвердження у матеріалах адміністративної справи.

Так адміністративним затриманням є одним з обмежувальних заходів адміністративного примусу, який застосовується всупереч волі та бажанню порушника і полягає у тимчасовому обмеженні свободи пересування і місцезнаходження. В матеріалах адміністративної справи відсутні будь які допустимі та належні докази, що до ОСОБА_1 застосовувалися обмежувальні заходи адміністративного примусу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та такі твердження не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, доводи адвоката Приходченко О.О., що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився черговим лікарем КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня», а не у спеціалізованому кабінеті, суд, зазначає, що згідно положень ст. 251 КУпАП, перекладення обов`язку збирання доказів на суд не передбачено, а тому належних та допустимих доказів, що проведений медичний огляд 27.12.2022 року ОСОБА_1 лікарем ОСОБА_4 КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня», яка не пройшла відповідну медичну підготовку для проведення огляду на виявлення алкогольного сп`яніння, суду не надано.

Заперечення захисника та ОСОБА_1 про вчинення ним порушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд розцінює як спосіб захисту та можливість уникнути відповідальності та можливого стягнення.

Таким чином, суд, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, на чому наполягав захисик, суд не вбачає.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, його підвищену небезпечність в умовах воєнного стану, враховуючи особу правопорушника, його відношення до скоєного - останній свою вину не визнав, критично свої дії не оцінив, що в своїй сукупності свідчить про те, що він не кається, а також інші обставини, що мають істотне значення, вважаю за необхідне у відношенні ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст.33, 40-1, 276-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот вісімдесяти п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4 845 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Повний текст постанови оголошено 03 лютого 2023 року о 09 год. 00 хв.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя