Справа № 127/274/23
Провадження № 33/801/160/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 рокуСправа № 127/274/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув його апеляційну скаргу на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2023 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 361969 від 29 грудня 2022 року, 24 листопада 2022 року о 19:35 год. в м. Вінниця по вул. В. Порика, 44 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху внаслідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_2 від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 361970 від 29 грудня 2022 року, 24 листопада 2022 року о 19:35 год. в м. Вінниця по вул. В. Порика, 44 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 будучи учасником ДТП самовільно залишив місце пригоди до якої був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду від 27 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 544533 від 30 червня 2020 року, протоколом про адміністративне правопорушення ДПР 18 №544532 від 30 червня 2020 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників події, рапортом працівника поліції та показами свідка ОСОБА_2 .

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджено завдання пошкоджень транспортному засобу «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_2 , а відтак реальне заподіяння збитків. Потерпілий ОСОБА_3 до суду жодного разу не з`явився та не підтвердив факту заподіяння шкоди, матеріальних претензій до нього не пред`являв, при цьому у поясненнях останній також не вказав, що його автомобілю заподіяна будь-яка шкода чи матеріальні збитки. Потерпілий особисто не бачив моменту наїзду на його припаркований автомобіль, а усі його пояснення зводяться лише до переказу розмови із свідком ОСОБА_2 , який в судовому засіданні першої інстанції чітко не зазначає про будь-які пошкодження або спричинені збитки. Відсутність зіткнення підтверджена в судовому засіданні свідком ОСОБА_4 .

Апелянт звертає увагу суду на те, що під час складання протоколу працівниками поліції не було вжито жодних заходів для огляду його автомобіля на предмет виявлення на ньому характерних пошкоджень, а також фотофіксації.

Що стосується складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, апелянт зазначає, що матеріалами справи не доведено факт заподіяння ним матеріальних збитків, також не йдеться і про травмування людей, тому не має підстав вважати, що мала місце дорожньо-транспортна пригода, у зв`язку з чим відсутній склад даного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами сторони захисту щодо порушення судом першої інстанції норм КУпАП під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду вказані вимоги процесуальних норм КУпАП суддею суду першої інстанції не дотримані.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4 КУпАП є ряд суперечностей на які вказує останній в апеляційній скарзі, які також підтримані ним в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Так, місцевий суд, як доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП взяв до уваги, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 544533 від 30 червня 2020 року, протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 №544532 від 30 червня 2020 року, схему місця ДТП, письмові поясненнями учасників події, рапорт працівника поліції та покази свідка ОСОБА_2 .

Проте, вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, виходячи із наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 № 361969 та серії ДПР 18 № 361970, які містяться в матеріалах справи, вони були складені лише 29 грудня 2022 року, тоді як подія мала місце 24 листопада 2022 року.

Крім того, у оскаржуваній постанові суд першої інстанції визнавши виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП послався, зокрема на протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 544533 від 30 червня 2020 року, протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 544532 від 30 червня 2020 року, тоді як згідно матеріалів справи дані протоколи в ній відсутні.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане порушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається із матеріалів справи уповноважена посадова особа органу УПП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 361969 щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП не зазначила в ньому, які саме механічні пошкодження отримано автомобілем «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобілем «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_2 в результаті ДТП та чи заподіяні вони взагалі.

У судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3 також не зміг підтвердити факт заподіяння його транспортному засобу будь-яких пошкоджень, претензій будь-якого характеру до ОСОБА_1 не має.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 361969 відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП складений із порушенням вимог ст. 254, 256 КУпАП та Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853, а тому вважати його допустимим доказом не можна.

Згідно з пунктом 1 розділу ІХ зазначеної Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:

1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський;

2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);

3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);

4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);

5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Згідно пункту 4 розділу ІХ Інструкції на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються, зокрема, такі об`єкти: ділянки дороги, на якій сталася ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмівного шляху коліс; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди; координати місця зіткнення тощо. В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

Також цим же пунктом 4 розділу ІХ Інструкції передбачено, що на зворотному боці схеми місця ДТП зазначається, зокрема: марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; номерних знак та власник транспортного засобу; перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди; кількість учасників ДТП; порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року; результати огляду на стан сп`яніння; тип транспортного засобу тощо. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Як вбачається із схеми місця ДТП, яка міститься в матеріалах справи в ній не зазначено часу її складення, розташування автомобіля «Opel Astra», відомості про нього (марка, модель, тип транспортного засобу, серія та номер свідоцтва про його реєстрацію, номерний знак, номер кузову належність та місце проживання або місцезнаходження власника транспортного засобу), перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень отриманих внаслідок ДТП, серія та номер полісу ОСЦПВ наземних ТЗ та назва страхової організації, яка його видала і термін дії. Крім того, із даною схемою ознайомлений лише ОСОБА_3 , в той же час відомості про ознайомлення ОСОБА_1 з цією схемою відсутні.

Зазначене вище дозволяє обґрунтовано припустити, що існують об`єктивні сумніви щодо того, що схема ДТП складена працівниками поліції 24 листопада 2022 року, є належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує факт причетності ОСОБА_1 і його автомобіля «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 до ДТП і його провини у цьому ДТП.

За вказаних підстав виникає також обґрунтований сумнів щодо наявності у ОСОБА_1 і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП, а саме залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані обставини, суд попередньої інстанції не дослідив та не надав їм відповідної оцінки, у зв`язку з чим оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4 КУпАП підлягає до скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційного скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Таким чином, апеляційний суд скасовуючи постанову суду першої інстанції вважає за необхідне прийняти нову постанову, за наслідками перегляду справи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, при цьому врахувавши наступне.

Строки накладення адміністративного стягнення врегульовано статтею 38 КУпАП. За змістом положень частин 2, 5 даної статті, якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення; у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 361969 та ДПР 18 № 361970, події інкриміновані ОСОБА_1 , щодо вчинення адміністративних правопорушень за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП мали місце 24 листопада 2022 року, тобто на день розгляду апеляційної скарги Вінницьким апеляційним судом на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2023 року, закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості встановити об`єктивну істину у справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий