Справа №: 385/175/23 Провадження № 3/385/96/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 року м. Гайворон

суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 323416 від 30.01.2023 ОСОБА_1 26.01.2023 о 14:00 год в АДРЕСА_2 вчинив стосовно своєї колишньої тещі ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме вчинив конфлікт в ході якого ображав її нецензурними словами, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 323452 від 30.01.2023 ОСОБА_1 26.01.2023 о 15:00 год в АДРЕСА_2 вчинив стосовно доньки ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме залякував та вчинив словесний конфлікт, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Оскільки до суду надійшло дві справи про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст. 36 КУпАП слід об`єднати справи № 385/175/23 та № 385/176/23, в одне провадження та присвоїти справі № 385/175/23 (провадження № 3/385/96/23).

ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 26.01.2023 в період часу з 14:00 год. до 15:00 год він прийшов до будинку своєї колишньої тещі ОСОБА_2 , де також проживає колишня дружина і донька з метою провідати доньку. Але колишня дружина та теща почали на нього кричати та щоб він ішов звідси, домашнє насильство щодо своєї колишньої тещі та доньки, він не вчиняв. Як він пригадує перебував в квартирі близько 15 - 20 хвилин. Покинув квартиру саме з метою уникнення конфлікту, під час перебування там ні на кого не кричав, не висловлювався нецензурно, не чинив жодного насильства.

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 викликались в судове засідання, однак на виклики суду не з`явились.

Відповідно до письмового пояснення потерпілої ОСОБА_2 відібраного 26.01.2023 її колишній зять ОСОБА_1 26.01.2023 близько 14:00 год. прийшов до її будинку вчинив з нею конфлікт та сварку в ході якої ображав нецензурними словами після чого пішов з будинку в невідомому напрямку тому з даного факту вона викликала поліцію.

Відповідно до письмового пояснення потерпілої ОСОБА_3 відібраного 26.01.2023 її батько ОСОБА_1 , 26.01.2023 близько 15:00 год. прийшов до будинку її бабці де вони зараз проживають та почав з нею спілкуватися на підвищених тонах а також конфліктувати з нею та мамою в результаті чого вона почала плакати оскільки боїться батька, в ході конфлікту батько її не ображав нецензурними словами.

Відповідно до протоколів від 26.01.2023 прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - 26.01.2023 о 14:00 год та о 15:00 ОСОБА_1 , за місцем їхнього проживання вчинив з ними конфлікт.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Так, у справах про психологічне домашнє насильство обов`язково необхідно встановлювати, які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи, перелічені у пункті 14 частини першої статті 1 Закону, настали внаслідок дій кривдника.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 323452 від 30.01.2023 в такому не зазначено наслідки, які в результаті дій (бездіяльності) ОСОБА_4 були (могли бути) заподіяні постраждалим особам, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 323452 від 30.01.2023 фактично не розкрита об`єктивна сторона правопорушення.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, апеляційний суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_4 протокол ВАВ № 323452 від 30.01.2023 не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також суд зазначає, що згідно із положеннями ст. 279, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Щодо обставин зазначених в протоколі ВАВ № 323416 від 30.01.2023 слід зазначити наступне.

В підтвердження вини ОСОБА_1 уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмове пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 26.01.2023 згідно якого 26.01.2023 її колишній зять ОСОБА_1 26.01.2023 близько 14:00 год. прийшов до її будинку вчинив з нею конфлікт та сварку в ході якої ображав нецензурними словами після чого пішов з будинку в невідомому напрямку тому з даного факту вона викликала поліцію, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.01.2023 від ОСОБА_2 , за яким вона просить вжити заходів щодо колишнього зятя ОСОБА_1 , який 26.01.2023 о 14.00 год вчинив з нею сварку за місцем її проживання, тобто докази отримані від потерпілої особи. А також рапорт чергового ВП №1 (м. Гайворон) Марущака В. М. від 21.01.2023 складений за телефонним повідомленням ОСОБА_2 .

Потрібно вказати, що ОСОБА_1 вказане в судовому засіданні заперечив.

Слід зазначити, що сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, не може свідчити про вчинення домашнього насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Відповідно до методичних роз`яснень щодо природи домашнього насильства визначено, що метою такого завжди є встановлення контролю над жертвою, коли кривдник намагається бути єдиним «розпорядником» її життя. Підкоряючись, жертва стає безпорадною, не може правильно оцінювати ситуацію, більше навіть не намагається себе захистити.

КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства. Будь-яка суперечка чи конфлікт, які виникають між членами сім`ї, не можуть однозначно трактуватись, як домашнє насильство, що має місце у даному випадку.

Крім того, дані протоколу не містять відомостей щодо завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого, останні містять лише припущення відповідальної особи щодо настання таких. Не здобуто доказів цього і в ході судового розгляду.

Під час судового розгляду не підтверджено факту того, що у цілому конфліктна ситуації викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення, враховуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП поза розумним сумнівом, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 173-2, 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

справи № 385/175/23 (провадження № 3/385/96/23) та № 385/176/23 (провадження № 3/385/97/23) в одне провадження та присвоїти справі № 385/175/23 (провадження № 3/385/96/23).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Суддя : М. В. Венгрин

Дата документа 07.03.2023