Справа № 331/50/23
Провадження № 3/331/217/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції за протоколами серії ААД №408540 від 13.12.2022 року відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААД №408540 від 13.12.2022 року - 10.12.2022 року о 12-00 годин в м. Запоріжжя, вул. Запорізька біля буд. 1-в, на стоянці ТЦ «Епіцентр» водій транспортного засобу ЗАЗ-110247 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав. Вказав, що він 29.09.2022 року перебуваючи на паркові біля ТЦ Епіцентр бажав припаркувати свій транспортний засіб ЗАЗ-110247 державний номерний знак НОМЕР_1 , знайшов вільне місце, однак коли почав припарковувати, то замість нього заїхав інший транспортний засіб. У той день дула сильна злива. Він просто поїхав шукати інше вільне місце, будь яких поштовхів він не почув, і припускати, що сталось ДТП за його участі не міг. Однак потім дізнався, що він зачепив інший транспортний засіб під час паркування. Дуже шкодує про те що став винуватцем ДТП, відшкодував потерпілому усі збитки, надав розписку ОСОБА_2 , де останній вказує, що претензій до ОСОБА_1 не має. Зазначив, що наміру уникати відповідальності за дорожньо-транпортну пригоду не мав

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол та додані до нього письмові докази суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні особою дій, на порушення п. 2.10 Правил дорожнього руху, які регулюють поведінку водія, який став учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, серед іншого:

2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

Згідно Правил дорожнього руху України, поняття дорожньо-транспортна пригода включає в себе подію, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Тобто одним із основних елементів є настання наслідків таких як матеріальні збитки.

Так судом в судовому засіданні було досліджено

-протокол про адміністративне правопорушення від 13.12.2022 року серії ААД №408540, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП, під час керування транспортним засобом, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди 10.12.2022 року, після чого ОСОБА_1 місце дорожньо-транспортної пригоди залишив;

-схема місця ДТП до протоколу, в якому вказані місце розташування транспортних засобів на дорозі після зіткнення, умови погоди, стану дорожнього покриття, освітлення, пошкодження транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY державний номерний знак НОМЕР_2 переднє ліве крило, двері;

-пояснення, які надав ОСОБА_1 в судовому засіданні;

-письмові пояснення водія ОСОБА_3 , який вказав, що 10.12.2022 року він приїхав до ТЦ «Епіцентр» та приблизно о12-00 годин залишив свій транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY державний номерний знак НОМЕР_2 на стоянці центру. Приблизно о 13-30 годин побачив, що його автомобілю були нанесені пошкодження зім`яте крило, двері передні з лівої сторони. ОСОБА_1 в письмових поясненнях вказав, що 10.12.2022 року о 12-00 годин при паркування свого транспортного засобу зачепив інший автомобіль на паркові ТЦ «Епіцетр». Почав заїжджати під неправильним кутом, коли зрозумів, що не зможе заїхати здав назад та хотів від`їхати назад, щоб заїхати ще раз, однак на це місце заїхав інший автомобіль, через це він поїхав шукати інше місце. Те, що він зачепив інше автомобіль він не знав;

-фотознімок, на якому зафіксовані пошкодження транспортних засобів після дорожньої транспортної пригоди за участю транспортних засобів.

У своїх поясненнях, особа щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, винуватість у вчиненні ДТП не заперечував, однак зазначив, що про зіткнення транспортних засобів та про пошкодження іншого автомобіля дізнався лише від співробітників патрульної поліції під час складання протоколу.

Із суб`єктивної сторони, правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП характеризується прямим умислом.

Згідно норми статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто, для підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, матеріали справи повинні містити докази, що він усвідомлював що став учасником ДТП (подією унаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження). Таких доказів матеріали справи не містить. Навпаки, із пояснень особи встановлено, що він не усвідомлював, що сталося ДТП, а тому і поїхав з місця.

Крім того, про відсутність умислу уникнути відповідальності за вчинення ДТП свідчить також той факт, що ОСОБА_1 добровільно відшкодував потерпілому завані подією матеріальні збитки.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява F 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

У звязку із тим, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджено наявності у діях ОСОБА_1 умислу (суб`єктивної сторони як обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення), суд не можу констатувати наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

провадження у справі в зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 27, 34, 35,122-4, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц