Номер провадження 3/754/1490/23
Справа №754/2833/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2023 року м.Київ

суддя Деснянського районного суду міста Києва Соловйов Олег Леонідович розглянувши матеріали, які надійшли з відділу адміністративної практики УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №441591 від 10.02.2023 року, ОСОБА_1 10.02.2023 о 10:25 год. у м. Києві по вул. Крайній,1 керувала транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, тремтіння пальців рук, сухість порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовилась під відеозапис, чим порушила п.2.5 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 надала заяву, відповідно до якої свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, заявила про відсутність зафіксованого факту керування транспортним засобом, також зазначила, що перебувала в тверезому стані, наприкінці складання адміністративного матеріалу самостійно наполягала на проходженні медичного огляду на стан сп`яніння.

При вирішенні питання про доведеність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , слід виходити з наступного.

Згідно з положеннями ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, лише при наявності у особи, яка керувала транспортним засобом ознак сп`яніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння.

Порядок проходження водіями огляду на стан сп`яніння в Україні визначається «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції» затверджену спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) та положеннями ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 7 Розділу І вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні вимоги викладені у п. 6 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно із п. 1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, згідно із п. 6 розділу ІІ Інструкції № 1452/735.

Аналогічні вимоги викладені у п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008.

Таким чином, для притягнення водія до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП за порушення вимог Правил дорожнього руху має бути встановлений факт керування в стані сп`яніння, або факт відмови водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, зокрема і у закладі охорони здоров`я, задокументовані у встановленому законом порядку.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №441591 від 10.02.2023, в якому стверджується наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а також про відмову останньої від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння;

відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, зі змісту якого видно, що водію запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, при цьому ОСОБА_1 повідомила, що не має коштів оплачувати евакуатор та їй потрібен час для того, щоб знайти водія, який би відігнав її автомобіль, щоб проїхати з інспекторами на огляд до нарколога;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції;

розписка про передачу авто.

Відповідно до п.п. 3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженоїнаказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Суд зазначає, що зупинка співробітником поліції транспортного засобу повинна мати правові підстави, це ж стосується й направлення водія на медогляд для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Статтею 35 ЗУ «Про Національну поліцію» регламентовані підстави зупинки т/з поліцейським. В свою чергу до протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з ч. 1 ст. 130 КУпАП не додано відомостей про підставу зупинки автомобіля Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням останньої.

Щодо ознак наркотичного сп`яніння суд зазначає наступне.

В розглядуваному протоколі ААД 441591 вказано, що ОСОБА_1 керувала автомобілем з такими ознаками наркотичного сп`яніння:

- неприродна блідість;

- тремтіння пальців рук;

- сухість в роті.

Однак при перегляді відео з нагрудної камери поліцейського не вбачається наявність у ОСОБА_1 ознак, зазначених в протоколі, що дають підстави для підозри перебування водія у стані наркотичного сп`яніння.

Щодо такої ознаки, як «неприродна блідість», слід зазначити, що така ознака носить досить суб`єктивний характер та при перегляді відео не підтверджується, як власне і друга ознака «тремтіння пальців рук», що на відео не зафіксовано.

В частині наявності у ОСОБА_1 таких ознак наркотичного сп`яніння, як сухість в роті, суду не зрозуміло, як не здійснюючи відповідний огляд ротової порожнини особи, та не маючи спеціальних медичних знань для встановлення означеного, поліцейський дійшов до такого висновку.

Окрім цього, така ознака, як сухість в роті, не передбачена вищевказаною Інструкцією.

Тобто на записі відеокамери поліцейського не зафіксовані явні ознаки наркотичного сп`яніння, хоча такі ознаки описані у протоколі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що направлення поліцейським водія на медогляд на предмет наркотичного сп`яніння, у розглядуваному випадку, є неправомірним.

Відповідно до дослідженого відеозапису, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 441591, вбачається безпосереднє спілкування співробітників поліції із особою, яка перебуває поряд з автомобілем. Також вказаний відеофайл містить відео ознайомлення ОСОБА_1 із складеним протоколом про адміністративне правопорушення.

Відео, де було б зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 безпосередньо перед зупинкою на вимогу працівників поліції, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення СД-диск, не містить.

Необхідно зазначити, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Відповідно дост.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Керування транспортним засобом, наявність ознак наркотичного сп`яніння та послідуюча відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не підтверджена доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 441591 доказами.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, суд не вбачає переконливих доказів, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява F 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом десяти днів із дня її винесення.

Суддя: О.Л.Соловйов