ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/4908/21 Головуючий суддя І інстанції Назаренко О.В.
Апеляційне провадження № 33/818/216/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю секретаря - Вакули Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 06 вересня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючого, мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 496грн. 20 коп.

Постановою встановлено, що 13.06.2021 року о 12.20 год. на 471 км автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанський, водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 320 державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме значно звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість, виражене тремтіння пальців рук. Водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОНД» за адресою м. Харків, вул. Шевченка, 26 в присутності двох свідків відмовився.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 06.09.2021 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що він не перебував у стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння, йому не було роз`яснено працівником поліції причини його зупинки, а також не запропоновано пройти огляд за допомоги газоаналізатору «Драгер».

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 06.09.2021 року, посилаючись на те, що він не був повідомлений про дату та час судового розгляду в суді першої інстанції, а копію оскаржуваної постанови ним отримано вже після спливу строку на апеляційне оскарження.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

В судове засідання, яке призначалося судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не з`явився, але йому направлялися судова повітка про дату і час апеляційного розгляду на адресу, зазначену в його апеляційній скарзі.

Крім того, матеріали справи та подана апеляційна скарга не містить мобільного телефону чи електронної пошти ОСОБА_1 , за допомогою яких можливо було б сповістити апелянта про дату та час апеляційного розгляду.

Тобто, апеляційним судом виконана усі можливі процесуальні заходи, пов`язані з належним викликом особи в судове засідання.

При цьому суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з цим, належить врахувати, що саме ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 06.09.2021 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

У цьому контексті суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала , а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.

Слід також зазначити, що у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України та ОСОБА_1 , який достеменно знав про перебування адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань , користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

Отже, враховуючи зазначені обставини, суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 , який без поважних причин не прибув в судове засідання, з урахуванням наявних відомостей у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови за апеляційними доводами ОСОБА_1 , судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості останнього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, висновок, викладений у постанові судді Харківського районного суду Харківської області від 06.09.2021 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме відомостями: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №134253 від 13.06.2021 року (а.с.1), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с.2), письмових пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.5, 6) та наявного в матеріалах справи відеозапису (а.с.8).

Так, згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №134253 від 13.06.2021 року вбачається, що 13.06.2021 року о 12.20 год. на 471 км автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанський, водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 320 державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме значно звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість, виражене тремтіння пальців рук. Водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОНД» за адресою м. Харків, вул. Шевченка, 26 в присутності двох свідків відмовився (а.с.1).

Крім того, належить взяти до уваги й те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №134253 від 13.06.2021 року складений уповноваженою державою особою і дії службової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду адміністративної юрисдикції із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався зі скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, з метою ініціювання службової перевірки , хоча мали для цього достатньо часу.

Апелянтом також не надано відомостей про те, що ним подавалися заяви в порядку чинного КПК України про вчинення посадовою особою, який склав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №134253 від 13.06.2021 року, кримінального правопорушення, пов`язаного із фальсифікації матеріалів цієї справи та перевищення своїх службових обов`язків.

Отже, апеляційні доводи ОСОБА_1 про порушення працівником поліції вимог чинного КУпАП чи інших вимог чинного законодавства, на думку суду, є необґрунтованими та суб`єктивними.

Відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений вичерпний перелік ознак алкогольного сп`яніння, що узгоджується із тими ознаками, що були виявлені працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд дійшов висновку, що дії працівників поліції під час складання протоколу відповідали вимогам цієї інструкції.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України, а саме в порядку КАС України, а також до відповідних правоохоронних органів, матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу є необґрунтованими.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується:

- відомостями письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.06.2021 року, які письмово підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» (а.с. 5, 6);

- поясненнями свідка інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Харківській області ОСОБА_4 , який безпосередньо був допитаний під час апеляційного розгляду, попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань та підтвердив відомості складеного ним протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №134253 від 13.06.2021 року. Крім того, свідок пояснив, що ним влітку 2021 року було зупинено автомобіль BMW 320, цим транспортним засобом керував ОСОБА_1 , під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння;

- відомостями відеозапису з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОНД» (а.с.8);

- відомостями з бланку направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 13.06.2021 року до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість, тремтіння рук. Огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 3).

Крім того, належить взяти до уваги, що згідно відомостей справи та оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування особою в стані сп`яніння.

Апеляційної інстанції також враховує те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України (а.с.7), а тому повинен знати наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до пункту 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння огляд водія проводиться виключно в закладі охорони здоров`я.

Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість, тремтіння рук.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає істотних порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а також порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та в присутності двох свідків останній відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що складений відповідний протокол, що повністю відповідає вимогам вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

За таких обставин, твердження апелянта про незаконні дії працівників поліції також є необґрунтованими та суб`єктивними.

Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 06 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 06 вересня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков