Справа № 944/6278/22 Головуючий у 1 інстанції: Колтун Ю.М.
Провадження № 33/811/181/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Боднарюка Георгія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Яворівського районного суд Львівської області від 9 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, 27 листопада 2022 року о 22 годині 40 хвилин, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Грушів-Будомєж», територія Яворівської ОТГ, Яворівського району, Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну з Республіки Польща було виявлено особу, яка надала на паспортний контроль паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон серії № НОМЕР_1 виданий 6 грудня 2019 року на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого відбулось спрацювання, бази даних 1.2 за індексом «В». Під час співбесіди було встановлено, що особа являється громадянином України та пред`явив паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України. Даним фактом вище вказаний громадянин порушив вимоги ст. 2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57, тобто здійснив спробу незаконного перетинання ДКУ без відповідних документів, тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 204-1 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Боднарюк Г.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, окрім того просить поновити термін на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, у зв`язку із частими відключеннями електроенергії, що унеможливило дотримання терміну на подання апеляційної оскарги.

Зазначає, що постанова місцевого суду є незаконною. При проходженні паспортного контролю кожна особа надає органу Державної прикордонної служби документ, який надає їй право на перетин кордону, тому саме цей документ підлягає перевірці прикордонною службою з метою встановлення особи. Працівники прикордонної служби позбавлені можливості здійснити перевірку будь-якого іншого документу, який не був безпосередньо наданий особою при проходженні паспортного контролю.

У протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи не наведено жодних доказів, які б підтверджували невідповідність чи недійсності документу, за яким ОСОБА_1 перетинав державний кордон України, або що такий документ містить ознаки підробки.

ОСОБА_1 є громадянином України, а також громадянином Румунії, надав працівнику ДПСУ для прикордонного контролю паспорт громадянина Румунії, який є дійсним та містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство та засвідчує особу пред`явника, окрім того надає право на виїзд та в`їзд з держави та визнаний Україною.

Законодавством України в даний час не передбачено відповідальності за множинне громадянство.

Вважає, що дії ОСОБА_1 не суперечать вимогам ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05 листопада 2009 року (зі змінами),оскільки він перетинав кордон за дійсним паспортним документом.

Висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП є необґрунтованими.

ОСОБА_1 та його захисник Боднарюк Г.В. у судове засідання апеляційного суду, призначене на 17 лютого 2023 року не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Боднарюка Г.В.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні участі не приймали, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», передбачено, що громадянин України, який набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Згідно з приписами статті 2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну); перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Пунктом 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57, передбачає, що перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу.

У передбачених міжнародними договорами або законодавством України випадках перетинання громадянином державного кордону здійснюється також за іншими документами. У такому разі прикордонний контроль здійснюється у порядку, який застосовується під час надання громадянином паспортних документів.

У випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни окрім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Всупереч тверджень апелянта ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було дотримано, а висновок суду про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №238735 від 27 листопада 2022 року (а.с. 1), з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 27 листопада 2022 року о 22 годині 40 хвилин, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Грушів-Будомєж», територія Яворівської ОТГ, Яворівського району, Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну з Республіки Польща було виявлено особу, яка надала на паспортний контроль паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон серії № НОМЕР_1 виданий 06 грудня 2019 року на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого відбулось спрацювання, бази даних 1.2 за індексом «В». Під час співбесіди було встановлено, що особа являється громадянином України та пред`явив паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- рапортами лейтенанта ОСОБА_4 та штаб-сержанта ОСОБА_5 (а.с. 2,3), відповідно до яких 27 листопада 2022 року на в`їзд в Україну слідувала особа, яка надала на паспортний контроль паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон серії № НОМЕР_1 виданий 06 грудня 2019 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого відбулось спрацювання бази даних 1.2 за індексом «В». Під час співбесіди було встановлено, що особа являється громадянином України та пред`явив паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- інформацією з письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с. 7), відповідно до якої ОСОБА_1 зазначив, що свою провину визнає;

- копією закордонних паспортів (а.с. 4), з якої вбачається, що в ОСОБА_1 є наявні паспорти громадянина України та Румунії;

- відомостями з довідки-витягу (а.с.5), відповідно до якої громадянин України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався;

Апеляційний суд не бере до уваги аргументи апелянта про те, що ОСОБА_1 є громадянином Румунії, тому що це не має правового значення, оскільки в даному випадку ОСОБА_1 , як громадянин України, зобов`язаний був пред`явити на паспортному контролі документи, що дають право саме громадянину України на виїзд чи в`їзд в Україну (дійсний паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України та інші.). Наведеним також спростовуються доводи про відсутність у діях ОСОБА_1 при перетині кордону України прямого умислу на перетинання кордону без відповідних документів.

Доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 -1 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №238735 від 27 листопада 2022 року (а.с. 1), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 7), копією закордонних паспортів (а.с. 4) та іншими документами, зазначеними вище за текстом.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Боднарюка Г.В. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокатові Боднарюку Георгію Васильовичу строк на апеляційне оскарження постанови Яворівського районного суду Львівської області від 9 січня 2023 року

Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 9 січня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Боднарюка Георгія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.