Справа № 226/318/23
Провадження № 3/226/102/2023
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Людмила Іванівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділення поліції №2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця 110 бригади військової частини НОМЕР_1 , командира гарматного розрахунку, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.130 ч.2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу, 11.02.2023 року об 11.35 год. біля будинку №10 по вул.Пугачова в м.Мирноград Донецької області ОСОБА_1 керував автомобілем MERSEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло) і на вимогу працівника поліції пройти в медичному закладі огляд на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ст.130 ч.2 КУпАП.
ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час і місце судового розгляду при складанні протоколу, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав.

Приймаючи до уваги відсутність підстав для обов`язкової явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд з врахуванням положень ч.2 ст.268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої цієї статті.

Об`єктивна сторона частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за «керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння» (пункт 2.9. а Правил дорожнього руху України) або «відмову особи пройти відповідний огляд» (пункт 2.5. Правил дорожнього руху України).
Разом з тим, формулювання суті адміністративного правопорушення, викладене в протоколі, диспозиції частини другої ст.130 КУпАП не відповідає, створює умови для двозначності тлумачення складу адміністративного правопорушення та не дає можливості правильно визначити об`єктивну сторону правопорушення, за яке притягується до адміністративної відповідальності особа.
Крім того, притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, так як не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, які можуть випливати лише зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Крім протоколу, доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суб`єкт складання протоколу зазначає відеозапис з місця події.
Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 4 Розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я ( п.12. Розділу ІІ Інструкції ).
Ознакою наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 інспектор СРПП зазначає звуження зіниць очей, які не реагують на світло. Разом з тим, перевірити вказану ознаку суд можливості позбавлений, так як доданий до протоколу відеозапис цього моменту не містить.
Не містить відеозапис і обставин та доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем та правомірність зупинки інспектором поліції транспортного засобу, як то передбачено ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Які порушення правил дорожнього руху допущені водієм, за які б його слід було б зупинити, матеріали справи не містять. Між тим, безпідставна зупинка працівниками поліції автомобілів, навіть під час воєнного стану, заборонена і в такому випадку водій не є зобов`язаним виконувати всі наступні вимоги працівників поліції, а всі складені відносно нього процесуальні документи не можуть вважатися належними і допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130КУпАП.

З відеозапису слідує, що на дорозі стоїть автомобіль, двигун якого не працює, а неподалік нього особа у військові формі, у якої інспектор СРПП, не виясняючи її даних, цікавиться, куди вона рухається та чи немає в автомобілі заборонених предметів наркотиків, зброї, алкоголю, на що ця особа повідомляє, що рухається на позицію. Після цього інспектор СРПП заявляє, що він вважає, що у особи, з якою він розмовляє, є ознаки наркотичного сп`яніння, так як бачить звужені зіниці, і пропонує зажмуритися, щоб потім посвітити в очі ліхтариком та впевнитися у своїх підозрах. Як це відбувається та що відбувається після, відеозаписом не зафіксовано, лише чутно як інспектор СРПП стверджує, що зіниці на світло не розширяються. Між тим, як вбачається з відеозапису, під час спілкування з поліцейськими, особа поводила себе адекватно, чітко відповідала на запитання, а її поведінка цілком відповідала обстановці.

Інших доказів на підтвердження вказаної у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння не надано. Свідки до складання протоколу не залучалися, направлення на огляд з метою перевірки стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не видавалося.
Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції однією із засад судочинства є змагальність сторін.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду Українивід 22.12.2010року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності. Закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Оскільки вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведено належними і допустимими доказами, які б виключали будь-який розумний сумнів та безспірно свідчили б про наявність у його діях складу інкримінованого йому правопорушення, провадження у справі щодо нього за ст.130 ч.2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_3 , за ст.130 ч.2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Димитровський міський суд і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І.Клепка