Провадження № 3/679/91/2023
Справа № 679/65/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року

місто Нетішин Хмельницької області

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Безкровний І.Г., розглянувши за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також захисника адвоката Мазуркевича О.С., у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка не працевлаштована, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 167371 від 01.01.2023, що міститься в матеріалах справи, 01 січня 2023 року о 03:46 год. водій ОСОБА_1 біля будинку № 10 по вул. Шевченка м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області керувала автомобілем «Volkswagen Golf» із реєстраційним номером НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом № 4218, проведеним на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager 6810», за результатами якого у ОСОБА_1 було встановлено вміст алкоголю у крові на рівні 0,41 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушила вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнала та пояснила суду, що 31.12.2022 вона на прохання своєї сестри відвезла її на власному автомобілі «Volkswagen Golf» з м. Славута у с. Старий Кривин Хмельницької області, після чого приблизно о 17 год. того ж дня повернулася додому у м. Нетішин та припаркувала автомобіль на дорозі біля ломбарду неподалік від свого будинку, оскільки у дворі вільних для паркування місць не залишилося. Після святкування Нового року 01.01.2023 приблизно о 03 год. сестра зателефонувала ОСОБА_1 та попросила подивитися, чи не забула вона в її автомобілі сумочку, яку не могла знайти. Коли ОСОБА_1 вийшла до автомобіля та почала дивитися, чи є в ньому сумочка сестри, вона ввімкнула світло в автомобілі, однак двигун не заводила, оскільки потреби в цьому не було, до того ж вдома без нагляду в неї було двоє дітей, яких вона не могла надовго залишити самих. У цей момент до неї під`їхала поліція, працівники якої поцікавилися, чи належить цей транспортний засіб ОСОБА_1 , після чого перевірили її документи та запитали, чи вживала вона спиртне. Вона відповіла, що під час святкування Нового року випила пару бокалів шампанського. Поліцейські запропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння, на що вона погодилася і пройшла відповідний тест, після чого поліція склала на неї протокол за те, що вона, як пояснили працівники поліції, «випивша сіла у машину», хоча вона пояснювала їм, що їхати нікуди не збиралася.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є зокрема всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 вбачається, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп?яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п. 3 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з результатів тестування на алкоголь до протоколу серії ААБ № 167371, ОСОБА_1 01.01.2023 о 03:57 год. перебувала у стані сп`яніння із вмістом алкоголю у крові на рівні 0,41 проміле за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 3).

ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечувала результатів тестування на алкоголь, зазначивши, що вона дійсно під час святкування вживала спиртне. Разом із цим відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає лише у разі, якщо особа, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, попередньо керувала транспортним засобом.

Керування транспортним засобом є обов`язковою передумовою для виникнення підстав для проведення відповідного огляду, позаяк згідно з п. 2 розд. І вказаної Інструкції огляду на стан сп?яніння підлягають саме водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, у ч. 2 ст. 251 КУпАП наголошується, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, крім протоколу про адміністративне правопорушення (який за своєю суттю є документом, в якому викладається фабула обвинувачення), що підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо перед тим, як працівники поліції запропонували їй пройти відповідний огляд, зокрема наявні в матеріалах справи відеозаписи (а.с. 8) не дозволяють встановити наявність чи відсутність будь-яких обставин, що мають значення для цієї справи, а тому є неналежними доказами.

Сама ОСОБА_1 у судовому засіданні категорично заперечувала факт керування транспортним засобом, зазначивши, що відчинила автомобіль лише для того, щоб подивитися, чи не залишилася в ньому сумочка сестри, при цьому двигун вона не заводила і не збиралася цього роботи, на що звертала увагу працівників поліції, коли вони до неї під`їхали.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 судам слід врахувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України: 1) водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; 2) механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна; 3) буксирування переміщення одним транспортним засобом іншого транспортного засобу, яке не належить до експлуатації автопоїздів (транспортних составів) на жорсткому чи гнучкому зчепленні або способом часткового навантаження на платформу чи на спеціальне опорне пристосування.

Із системного аналізу визначень, наведених у ПДР України вбачається, що водієм може бути виключно особа, яка керує транспортним засобом, при цьому керуванню повинен передувати запуск двигуна.

Таким чином, особа, яка знаходиться у салоні автомобіля та ввімкнула в ньому світло, за умови незаведення двигуна не є водієм та не здійснює керування транспортним засобом в розумінні Правил дорожнього руху України.

Згідно з ч.ч. 2, 5 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 167371 від 01.01.2023 вказано, що свідки правопорушення відсутні, при цьому матеріали відеозапису огляду до протоколу не долучені, позаяк, як вже зазначалося судом, на наявних у матеріалах справи відеозаписах не зафіксований як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і факт проходження нею огляду на стан сп`яніння, а отже такий огляд за змістом положень ч. 5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним, а тому результати тестування на алкоголь до протоколу серії ААБ № 167371 є недопустимим доказом.

Більше того, пропозиції водію щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння має передувати встановлення працівниками поліції ознак такого сп`яніння, однак у акті на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 4, 5) у відповідних графах не вказані конкретні ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 , і у зв`язку з виявленням яких був проведений її огляд на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ зазначає, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (рішення у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008).

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Шмауцер проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається ЄСПЛ кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

Отже, судовий розгляд у цій справі має відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ «Коробов проти України» від 21.10.2011 зазначається, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що належними та допустимими доказами не доведена поза розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим вважає суддя за необхідне закрити провадження у справі на цій підставі, а також повернути їй тимчасово вилучене посвідчення водія.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 12.05.2021 на ім`я ОСОБА_1 повернути останній.

Повний текст постанови складений 13.02.2023.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Безкровний