Справа №577/4279/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Рідзевська І. О.
Номер провадження 33/816/170/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника - адвоката Прокоп`євої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 08.11.2022 року о 17:30 год. в м. Конотоп по вул. Рябошапко керував автомобілем «ВАЗ 21104» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (млява мова, запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати дану постанову, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує наступне.

Працівниками поліції йому були надані 3 протоколи про адміністративне правопорушення в яких містились однакові день, час та місце розгляду справи, а саме 18.11.2022 року, то він своєчасно з`явився до суду, та звернувся до канцелярії, де йому повідомили, що справа перебуває у судді Гетьман В. В., в кабінеті №1. Він своєчасно з`явився" на судовий розгляд до судді Гетьман В. В., що підтверджується судовим викликом з відміткою про його присутність, де з`ясувалося, що в його провадженні знаходяться лише два протоколи про адміністративне правопорушення, а саме за ст. 122 та ст. 124 КУпАП, а справа за ст. 130 КУпАП - у іншого судді. Відклавши розгляд справи у судді Гетьман В. В. він повернувся до канцелярії суду, де з`ясувалося, що адміністративна справа за ст. 130 КУпАП призначена до розгляду у судді - Рідзевської І. О. на той же самий час, яка, як пізніше з`ясувалося, вже розглянула дану справу без його участі, та винесла рішення.

Зазначає, що його відсутність в судовому засіданні була зумовлена поважними причинами, що не залежали від його волі, тому не може вважатися безпідставним умисним затягуванням справи та зволіканням з його боку. З цих причин апелянт вважає розгляд справи без його участі та прийняття рішення суддею прямим порушенням його законних прав та інтересів.

Щодо подій 08.11.2022 року апелянт зазначає, що 08.11.2022 року працівники поліції зателефонували на його особистий телефон, дізнавшись, що він вдома, попросили вийти на двір. Поспілкувавшись з приводу ДТП, щодо якого складені протоколи за ст. 122 та ст. 124 КУпАП, вони запропонували ОСОБА_1 сісти в поліцейське авто та відвезли до найближчої автомобільної дороги, де зупинили свідків та ввімкнули натільні камери. Там вони, власне, склали протоколи та зібрали пояснення зі свідків. Відео з натільних камер працівників поліції не містить кадрів авто або факту того, що ОСОБА_1 ним керував.

Зазначає, що в судове засідання обов`язково потрібно було викликати свідків, які зазначені в протоколі та працівника поліції, який складав цей протокол. За таких обставин безпосередній допит свідків в суді був необхідним для усунення протиріч і з`ясування фактичних обставин події.

Наголошує на тому, що не можливо було обмежуватися письмовими показами свідків, яких ніхто не попереджував про наслідки дачі не правдивих показів не з`ясувавши обставини в даній справі, тим більш, що в письмових поясненнях свідків і в протоколі не зазначено де і при яких обставинах він відмовлявся від проходження медичного обстеження, а це важливо, бо відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за безпосередньо керування транспортним засобом в нетверезому стані, а не перебування в нетверезому стані у власній квартирі.

Що стосується поновлення строку на апеляційне оскарження, то апелянт зазначає, що при оголошенні постанови присутнім не був, мотиви судового рішення йому відомі не були, копію постанови не отримав. До 28.11.2022 року щоденно з`являвся до суду і прохав видати йому копію судового рішення, але йому пояснювали, що через технічні умови та відсутність світла текст постанови ще не виготовлений і йому зателефонують. Так, 28.11.2022 року, в черговий раз отримавши відмову у видачі постанови він подав письмову заяву до канцелярії суду, виклавши в ній всі зазначені вище обставини, та повідомив, що на 28.11.2022 року він не отримав копії постанови від 18.11.2022 року, необхідну йому для оскарження. Копія постанови отримана 29 листопада 2022 року. А 29.11.2022 року він скористався правом на отримання правової допомоги і його представник ознайомився з письмовими матеріалами справи та подав заяву на отримання копій дисків з відео-записом, які були виготовлені лише 30.11.2022 року, у зв`язку з вимкненнями світла у суді та повітряними тривогами. Тому подавши апеляційну скаргу 01.12.2022 року вважає, що саме з поважних причин був пропущений строк на оскарження даної постанови в апеляційному порядку.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Прокоп`єву М.А., які просили поновити строк на апеляційне оскарження, задовольнити скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 18 листопада 2022 року в судовому засіданні дійсно не був присутній. Строк на оскарження постанови сплив 28 листопада 2022 року.

Копія постанови отримана ОСОБА_1 29 листопада 2022 року, і 29.11.2022 року він скористався правом на отримання правової допомоги і його представник ознайомився з письмовими матеріалами справи та подав заяву на отримання копій дисків з відео-записом, які були виготовлені лише 30.11.2022 року, у зв`язку з вимкненнями світла у суді та повітряними тривогами

06 грудня 2022 року ОСОБА_1 через канцелядію суду першої інстанції подав апеляційну скаргу.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови пропущеним не був.

Щодо постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2022 року, яку ОСОБА_1 просив скасувати, то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 Порядку визначає, що огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Аналогічні положення містить п. 2 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що, складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться, є визначена уст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №315144 від 08.11.2022 року (а.с.1)

- направленням на медичний огляд (а.с.2),

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3),

- письмовими пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5,6),

- відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських (а.с.7).

Підстави для недовіри вказаним доказам суду не наведені, ними підтверджено проведення огляду на визначення стану сп`яніння водія згідно встановленого порядку, а наданим суду відеозаписом підтверджено керування саме ОСОБА_1 автомобілем за наведених обставин, а також складання протоколу відносно нього та проведення зазначеного огляду працівниками поліції з дотриманням вимог закону (роз`яснення прав водію, зачитування протоколу, наявність у водія очевидних ознак сп`яніння).

Що стосується доводів апелянта про порушення права на захист, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі у розгляді адміністративного матеріалу особи, стосовно якої складено протокол за ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що зафіксовано відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п. 41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважав за можливе з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, справу розглянути на підставі наявних доказів.

Крім того, із дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 315144 від 08 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 , який переглянутий судом апеляційної інстанції при підготовці справи до розгляду, підтверджується факт ОСОБА_1 перебування з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на відео видно, що його мова є нечіткою, координація рухів порушена, сам ОСОБА_1 підтвердив патрульним поліцейським, що працює в сліжбі таксі, був за кермом та їхав на виклик.

Також, з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено його про дату, час і місце судового розгляду складених відносно нього матеріалів, а також в протоколі наявний підпис ОСОБА_1 , що підтверджує його згоду на зміст протоколу (арк.с. 1).

Крім того, з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 долучених до адміністративного матеріалу, вбачається, що 08.11.2022 року вони власноручно підписали пояснення, в яких зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та від проходження огляду в медичному закладі відмовився в їх присутності.

Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на предмет їх достовірності і допустимості, суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки ці пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими судом доказами у справі. Вказана правова позиція не суперечить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази.

Зокрема, письмові пояснення свідка не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Згідно акту на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд не проведений оскільки ОСОБА_1 відмовився від обстеження, що також підтверджено підписами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_1 про те, що відео з натільних камер працівників поліції не містить кадрів авто або факту того, що ОСОБА_1 ним керував, а в судове засідання обов`язково потрібно було викликати свідків, які зазначені в протоколі та працівника поліції, який складав цей протокол для усунення протиріч і з`ясування фактичних обставин події, є необгрунтованими та невмотивованими.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а знаходився вдома, куди і приїхали працівники поліції, і безпідставно пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, то апеляційний суд перевіривши такі доводи, встановив наступне.

Так, як пояснив сам ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції він дійсно 08.11.2022 року о 17:20 год. в м. Конотоп по вул. Рябошапко керував автомобілем «ВАЗ 21104» д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому допустив зіткнення з іншим автомобілем, трапилося ДТП, однак він покинув місце ДТП та поїхав додому. Вдома він випив пиво і до нього приїхали працівники поліції, які спочатку питали про обставини ДТП, а потім запропонували прийти огляд на стан сп`яніння.

Постановою Клнотопського міськрайонного суду ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ст..122-4, 124 КУпАП, за вчинення зазначених правопорушень саме 08.11.2022 року о 17:20 год. в м. Конотоп по вул. Рябошапко.

За також обставин апеляційний суд вважає правомірними дії працівників поліції, які пропонували водію, після вчинення ДТП та після встановлення особи та місцезнаходження водія, пройти йому огляд на стан сп`яніння, що цілком узгоджується з п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року за №1452/735.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено? а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції однобічно та упереджено вирішив справу, не з`ясував обставин, які мають суттєве значення для встановлення істини, знехтував конституційним принципом презумпції невинуватості, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2022 року.

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.