Справа №346/145/23
Провадження №3/346/391/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №292283 ОСОБА_1 23.12.2022 близько 13:10 години, будучи оператором ТОВ «ГРІН ОІЛ ГРУП», що знаходиться за адресою: м. Коломия по вул. Петлюри, 102, здійснювала реалізацію паливно-мастильних матеріалів без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, який передбачений ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП як провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

У судові засідання, призначені на 18.01.2023, 14.02.2023 та 28.02.2023 ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Крім того, про виклик останньої в судові засідання було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов?язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №292283 від 23.12.2022 було складено у присутності ОСОБА_1 , отже останній було відомо про існування судового провадження відносно неї. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 не вжила належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавала.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду для розгляду справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останньої.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення особою, уповноваженою на складання протоколу, обґрунтовано наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №292283 від 23.12.2022, в якому в якому викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та встановлено наявність порушення вимог ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря, яке мало місце 23.12.2022 близько 13:10 години по вул. Петлюри, 102, в м. Коломия;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.12.2022, з яких вбачається, що вона працює оператором АЗС ТОВ «ГРІН ОІЛ ГРУП». 23.12.2022 близько 13:00 години вона по місцю роботи на АЗС заправляла транспортні засоби. В цей момент до неї підійшли працівники поліції та повідомили, що у даної АЗС відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, після чого ними було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП;

- повідомленням Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської військової адміністрації Івано-Франківської ОДА від 22.12.2022 за вих. №03-09/6322, з якого вбачається, що Управлінням екології та природних ресурсів дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ «ГРІН ОІЛ ГРУП» не видавався. Також повідомляють, що в управління відсутня інформація щодо подачі декларації для провадження господарської діяльності ТОВ «ГРІН ОІЛ ГРУП» у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 №314 «Про деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану».

Інших доказів на обґрунтування винуватості ОСОБА_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про атмосферне повітря» від 16.10.1992 №2707-XII, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу на викиди, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища або через центри надання адміністративних послуг за погодженням з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Диспозицією ч.1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність в тому числі і за провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об?єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Згідно із ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб?єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб?єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб?єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Суб?єктами господарювання, згідно зі ст. 55 ГК України визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов?язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов?язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Таким чином, суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП може бути лише суб?єкт господарювання.

Відповідно до п. 2 Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.04.2003 «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов?язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов?язкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Тобто, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт реалізації товару, а й систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, а також наявність мети отримання прибутку (грошових коштів), що і становить суть господарської діяльності.

Отже, ознаками об?єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, які згідно з вимогами ст. 256 КУпАП мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення є: час протягом якого особа здійснювала господарську діяльність; всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов?язковими для господарської діяльності; докази щодо отримання грошових коштів за здійснення господарської діяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №292283 від 23.12.2022 та додані до нього матеріали, не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 являється суб?єктом господарювання в розумінні ст. 55 ГК України. Крім того відсутні докази того, що АЗС ТОВ «ГРІН ОІЛ ГРУП» здійснювала господарську діяльність, пов`язану з продажом нафтопродуктів систематично і був зобов`язаний на отримання відповідного дозволу.

На підтвердження вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до матеріалів справи фактично долучено лише пояснення останньої, яка підтвердила факт продажу паливно-мастильних матеріалів саме 23.12.2022 близько 13:00 години, проте що купівля-продаж паливно-мастильних матеріалів передбачає не лише його передачу покупцю, доказів чого матеріали справи не містять, але і отримання продавцем оплати за переданий товар. Однак, відповідних доказів матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного суд вважає, що особою уповноваженою на складання протоколу зроблено передчасний висновок про те, що дії ОСОБА_1 містили такі обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення як суб`єкт та об`єктивна сторона, що у свою чергу виключає можливість констатації акту наявності того чи іншого правопорушення. Таким чином суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення дій суду надано не було.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 164, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська