Справа №575/493/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Савєльєва А. І.
Номер провадження 33/816/158/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю з захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мороз Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Великописарівського районного суду Сумської області від 30 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою по АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 29 липня 2022 року о 16:15 смт. В.Писарівка по вул. Грушевського, 17 водій ОСОБА_1 керувала мопедом марки Хонда Такт, без державного номера, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер та у закладі охорони здоров`я відмовилася (під відеозапис на нагрудну бодікамеру), чим порушила п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати дану постанову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує, що постанова незаконна, оскільки, судом при розгляді даної справи було не правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ст. 130, ст. 245, ст. 247, ст. 151, п. 2 ч. ст. 278, ст. 280 КУпАП.

ОСОБА_1 зазначає, що поліцією не надано жодних належних доказів факту керування нею транспортним засобом, оскаржувана постанована на її думку винесена на підставі сказаних слів на відеозаписі, а не встановленого факту події адміністративного правопорушення, без врахування її заяви про невизнання вини.

Також апелянт доводить, що відеозапис, який долучений до протоколу, отримано з порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних прикладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 р., оскільки, включення відеореєтратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозапис ведеться безперервно.

Крім того, апелянт вказує, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими був проведений з порушенням вимог вказаної статті та на думку апелянта вважається недійсним, оскільки, їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише за допомогою «драгера», а направлення до медичного закладу не складалося, не видавалося та не було забезпечено її доставку до медичного закладу.

Також ОСОБА_1 вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням, не роз`яснено прав не залучено двох свідків, ніхто не ознайомлював останню з цим протоколом, а тому, вважала вказаний доказ не допустимим.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 її захисника - адвоката Мороза Є.О., який вимоги апеляційної скарги підтримав, просили задовольнити скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 Порядку визначає, що огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Аналогічні положення містить п. 2 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що, складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться, є визначена у ст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 240921 від 29.07.2022 р. (а.с.1), постановою серії БАБ № 770124 від 29.07.2022 за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.2); інформацією про пошук посвідчення водія (документ відсутній) (а.с.3); відеозаписом з нагрудної бодікамери працівника поліції (на диску) (а.с.6), з якого слідує, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом мопедом марки Хонда Такт, без державного номера, причина зупинки - керування мопедом без мотошолома, де під час спілкування з останньою, встановлено також факт керування мопедом без посвідчення водія відповідної категорії, за що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з порушенням ПДР України.

Так, із наявного відеозапису (а.с.6) вбачається, що під час спілкування у працівників поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки, від неї було чути різкий запах алкоголю, при цьому, остання неодноразово пояснювала, що вживала спиртні напої, а саме - коньяк, говорила що вона їздила на цвинтар, під час спілкування, остання спочатку показала паспорт, а потім, в подальшому відмовлялася надати паспорт працівникам поліції, на пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, в установленому законом порядку неодноразово відмовлялася, пояснивши, що нічого не порушила, від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення та отримання його копії категорично відмовлялася.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, суд розглянув справу на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом є недопустимим доказом, оскільки, в протоколі про адміністративне правопорушення викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, посилання на долучені до протоколу докази. При цьому, з наявного в матеріалах відеозапису (а.с 6) вбачається, що ОСОБА_1 відмовлялась від підпису протоколу, складеного відносно останньої та отриманні копії такого.

Щодо доводів апелянта стосовно того, що вона не керувала транспортним засобом, то апеляційний суд вважає, що такі доводи необґрунтованими та такими що спростовуються наявними у матеріалах доказами, виходячи з наступного. Так, з відеозапису нагрудних бодікамери (а.с. 6), вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, причина зупинки - керування мопедом без мотошолома, де під час спілкування встановлено також факт керування зазначеним транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, за що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з порушенням ПДР України. Крім того, під час спілкування з працівниками поліції, які повідомили останній, що у них є підозра що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки, від неї було чути різкий запах алкоголю та запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, в тому числі, на місці за допомогою алкотестеру «Драгер», при цьому, не заперечуючи факт керування транспортним засобом, ОСОБА_1 сама неодноразово підтвердила що вживала алкоголь, навіть конкретизував «що вживала коньяк».

Що стосується доводів апелянта про те, що працівниками поліції не було залучено свідків, то суд їх вважати обґрунтованими не може, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП після прийняття Закону України № 1231-IX від 16 лютого 2021 року зазнала змін і відповідно до неї огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, то апеляційний суд зазначає наступне.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки всі дії з приводу відмови ОСОБА_1 були зафіксовані на відеозапис з нагрудних бодікамер працівників поліції, який був долучений до матеріалів справи та містить фіксацію усієї процедури, а тому наявність 2 свідків у цьому разі є не обов`язковою, у зв`язку з чим це не впливає на допустимість самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги в тому, що працівниками поліції порушено процедуру огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, ОСОБА_1 не було роз`яснено процедуру проведення такого огляду, лише запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою за допомогою «драгера», не було направлено на огляд до медичного закладу і в матеріалах справи відсутнє направлення на такий огляд, що на думку ОСОБА_1 , такий огляд є недопустимими, то апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними, виходячи з наступного.

Так, процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського.

При цьому необхідно зауважити, що положеннями чинного законодавства України про адміністративні правопорушення не вимагається першочергове (попереднє, первинне) проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спочатку на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, а вже потім, залежно від ситуації, проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Доводи про відсутність у справі направлення водія на огляд для виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно законодавства України про адміністративні правопорушення відповідне направлення видається працівником поліції уповноваженій особі закладу охорони здоров`я (яке залишається у цій установі), а не особі, яка керувала т/з із ознаками наркотичного сп`яніння, і лише за обставин, коли така особа має бажання проходити відповідний огляд. Коли особа, яка керує т/з не бажає проходити огляд у закладі охорони здоров`я, то направлення й не видається.

Із дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, які узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено що у них є підозра що остання перебуває у стані алкогольного сп`яніння та було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 неодноразово категорично відмовлялася, при цьому, говорила що нічого проходити вона не буде, однак, сама неодноразово підтвердила що керувала транспортним засобом, але на її думку, вона нічого не порушила і сама ж та підтвердила факт вживання алкоголю, а саме - «коньяк».

Так, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначено, із заявами про неправильність дій чи порушення її прав до компетентних органів не зверталася і матеріали справи таких не містять, а тому, доводи щодо порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтованими, і крім того, з наявного відеозапису, який долучений до адмінпротоколу слідує, що працівники поліції неодноразово пропонували останній пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що остання категорично відмовлялася, і не хотіла навіть слухати працівників поліції.

Доводи апелянта про те що долучений до протоколу відеозапис отримано з порушенням поліцейськими вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних прикладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 р. апеляційний суд вважає необґрунтованими, та такими що знайшли свого підтвердженнями, оскільки такий відеозапис, який був зроблений на нагрудній бодікамері поліцейського, що не є порушенням відповідно до вказаної Інструкції № 1026, на якому зафіксовано відеофіксація вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за виявленням якого було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, який в подальшому, разом з матеріалами було направлено для розгляду до Великописарівського районного суду Сумської області.

Перевіривши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування, як про те ставить питання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, нею не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та не застосував позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 не отримувала посвідчення водія.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному перегляді справи, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Великописарівського районного суду Сумської області від 30 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.- залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.