Номер провадження: 33/813/29/23
Головуючий у першій інстанції Коблова О. Д. Доповідач Батрак В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., за участю: секретаря Чапенка В.С., представника Одеської митниці Державної митної служби України Кептене Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2022 року, якою відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина Республіки Молдови, місце роботи - Румунія, водій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 03.02.2017 виданий MD IS CRIS REGISTRU,

провадження по справі за ст. 472 МК України закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби вилучений товар, згідно протоколу про порушення митних правил № 0732/50000/20 від 18.07.2020 року, повернути особі, відносно якої був складений протокол або його представникові.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 0732/50000/20 від 18 липня 2020 року, 18.07.2020 року о 00 годині 22 хвилини. в зону митного контролю пункту пропуска «Табаки-Мирне» митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби прибув вантажний автомобіль «VOLVO» державний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «HANGLER» державний номер НОМЕР_3 під керуванням громадянина Молдови ОСОБА_2 , який прямував з Росії (м.Орел) до Румунії з вантажем «Холодильні вітрини» згідно товаросупровідних документів: CMR№1695 від 15.07.2020 року, інвойс № 29701695 ід 15.07.2020 року, декларація №UA102220/2020/010805. На підставі оцінки та аналізу ризиків, для проведення поглибленого догляду даного транспортного засобу та особистих речей, водію було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він зазначив особисті речі 6 місць. Після заповнення митної декларації, під час огляду напівпричепу «HANGLER» державний номер НОМЕР_3 серед задекларованого вантажу «Холодильні вітрини» без ознак приховування було виявлено товари народного споживання (одяг, взуття та вентилятори), які належать громадянину Молдови ОСОБА_2 . Виявлені товари народного споживання не були заявлені громадянином Молдови ОСОБА_2 при усному опитуванні, а також не були записані в індивідуальній митній декларації, таким чином переміщувалися ним з порушенням митних правил. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2022 року, провадження по справі за ст. 472 МК України відносно ОСОБА_2 , закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з вищевказаною постановою суду першої інстанції представник Одеської митниці Державної митної служби України Кептене Д.А., подав на неї апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів безпосередніх предметів правопорушення, що дорівнює 362 637 грн. 93 коп. з конфіскацією предметів правопорушення згідно протоколу.

Як зазначає апелянт, оскаржувана ухвала була винесена без його участі, а про прийняте рішення митниці стало відомо 17.10.2022 року після звернення ОСОБА_2 про повернення йому товару, що в тому числі є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Крім того, апелянт вказує на те, що судом невірно зроблено висновок про те, що в матеріалах провадження відсутні належні та допустимі докази визначення вартості вилучених предметів правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутня «Довідка ООО Єкспоцентр Одесса», Одеська митниця в порядку ст.ст. 508, 516, 517, 518 МК України призначала експертизу. Відповідно до висновку № -0683 Одеського управління з питань експертиз та досліджень Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, визначено вартість вилучених товарів у розмірі 362 637,93 грн.

Отже, Одеська митниця належним чином визначила вартість предметів правопорушення.

Також, на переконання апелянта судом невірно зроблено висновок щодо відсутності даних про понесені збитки держави у зв`язку з недекларуванням ANGHELOPULOS IURIE..

Порядок пропуску та оподаткування товарів, які ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України передбачено главою 55 МК України.

Так, відповідно до ст. 374 МК України дозволяється переміщувати наземним шляхом однією особою на добу без оподаткування товари вартістю до 500 євро та не більше 50кг у сукупності.

У разі перевищення вказаних норм товари оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України (20%).

Тому, якщо особа не декларувала товар, митний орган виявив незадекларований товар, вартість якого встановлено експертизою 362 637,93 грн, то ОСОБА_2 повинен сплатити від даної суми 10% ввізного мита, що складає 36263,79 грн., а також 20% ПДВ, що складає 72527,59 грн.

Таким чином загальна сума несплачених митних платежів складає 108 791,38 грн.

Крім того, апелянт зазначає і про те, що судом не вказано, яким чином рахувалися строки притягнення особи до відповідальності та не визначено на скільки діб сплив строк притягнення особи до відповідальності та яким чином суд визначав дані строки.

Також, судом при ухваленні рішенні не встановлено наявність або відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 , однак митниця категорично не погоджується з даним висновком, оскільки відповідно до ст. 242 МК України товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Частиною 3 ст. 243 МК України передбачено, що якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати митного органу на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються.

Отже, ключовим фактором є встановлення події і складу адміністративного правопорушення, оскільки навіть у разі закриття провадження судом, то під час процедури видачі товару, митний орган не зможе видати товар, оскільки судом не прийнято рішення щодо наявності або відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що впливає на розрахунок за зберігання товару.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Терзі Т.О. зазначає про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду передшої інстанції, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Крім того, просить розгляд апеляційної скарги здійснювати за її відсутності та відсутності її довірителя.

Заслухавши суддюдоповідача, представника Одеської митниці Державної митної служби України Кептене Д.А., на підтримання доводів клопотання та апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Зазначені в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження, суд вважає поважними, зважаючи на що зазначений строк підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів провадження оскаржувана постанова суду першої інстанції була винесена без виклику і повідомлення учасників судового провадження, чим були порушені загальні засади судочинства та права учасників судового провадження.

Зазначені порушення апеляційний суд вважає істотними, такими, що ставлять під сумів законність та обґрунтованість ухваленого рішення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил посадова особа зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 КПК України, Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Однак, вимоги вищевказаних статей судом першої інстанції виконані не були в повному обсязі

Як вбачається з матеріалів справи вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України підтверджується належно забраними доказами, які маються в матеріалах провадження, а саме: - протоколом про порушення митних правил № 0732/50000/20 від 18.07.2020 року, який власноруч без зауважень та застережень підписаний ОСОБА_2 та описом предметів до нього; - Таможенной Декларацией для письменного декларирования товаров, которые перемещаются через таможенную границу Украины гаржданами для личных, семейных и других потребностей, несвязанных с ведением предпринимательской деятельности від 18.07.2020 року та копіями додатками до неї; - копією фінансової гарантії № 1Р-1219/0720/004548 від 16.07.2020 року; - копією інформації про пропуск вантажу від 18.07.2020 року; - висновком №-0683 від 07.09.2020 року товарознавчої експертизи, якою визначена загальна вартість товарів.

Зазначені докази в своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України .

Разом з тим, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Як вбачається з матеріалів порушенням митних правил було вчинено 18.07.2020 року, тобто на час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст. 467 МК України, закінчився шестимісячний строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на викладене, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, у зв`язку із закінченням строку даності притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 243 МК України , якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися.

Керуючись ст. 243,467, 528 МК України, ст.ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Одеської митниці Державної митної служби України Кептене Д.А., задовольнити.

Поновити представнику Одеської митниці Державної митної служби України Кептене Д.А. строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2022 року, якою провадження по справі за ст. 472 МК України відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Державної митної служби України Кептене Д.А., задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2022 року, якою провадження по справі за ст. 472 МК України відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, скасувати та прийняти нову постанову.

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 472 МК України у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зобов`язати Одеську митницю Державної митної служби України повернути власнику чи його представнику вилучений товар згідно протоколу про порушення митних правил № 0732/50000/20 від 18.07.2020 року після відшкодування витрат митних органів на їх зберігання.

Постанова набирає законної сили негайно після її оголошення та скарженню в апеляційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ОДЕСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В.БАТРАК