СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/297/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Васильєва К.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «GP TECH», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2022 року ОСОБА_1 керував автомобілем «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по проспекту Леся Курбаса, 19-А в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу алкотестер «Drager», результат позитивний - 1, 47%.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, та пояснив, що дуже поспішав, щоб встигнути потрапити додому до настання комендантської години, однак був зупинений працівниками поліції. Повідомив, що алкогольні напої не вживав. Автомобіль залишив на місці зупинки за вимогою поліцейських.

Захисник Козятник Л.Г. в судове засідання не з`явилась, надіслала клопотання, в якому просила закрити провадження відносно ОСОБА_1 виходячи з наступного. Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу № UA-MI/2-4574-2014 на спеціальний технічний засіб «Drager», за допомогою якого співробітники патрульної поліції провели огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, був виданий 01.09.2014 року і був чинний до 27.03.2017 року. Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу виміровальної техніки на зазначений технічний засіб видане 16.11.2021 і чинне до 16.11.2022. Незважаючи на те, що свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки було чинне до 16.11.2022, сам сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу був чинний до 27.03.2017 і станом на 11.11.2022, коли проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння, чинним не був, а тому цей засіб вимірювальної техніки не міг бути використаний співробітниками патрульної поліції при огляді ОСОБА_1 , оскільки свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки не може діяти само по собі у відсутності відповідного чинного сертифікату відповідності цього ж засобу вимірювальної техніки затвердженому типу. Наведене свідчить, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння проведено з порушенням вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, яке складається з цього Кодексу та інших законів України, а тому, дані, що містяться у роздруківці тестування з приладу Alcotest Drager 6820, є недопустимими доказами.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши клопотання захисника, матеріали справи, переглянувши відеозапис, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо його ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, суддя критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про невизнання своєї вини, розцінює їх як позицію захисту.

Під час розгляду справи не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАП та Конституції України, а доводи захисника суд розцінює як можливість в будь-який спосіб піддати сумніву дії працівників поліції, проте на переконання суду такі порушення не можуть бути констатовані за їх відсутності. Дії працівників поліції щодо проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу є такими, що відповідають чинному законодавству та підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи, зокрема відеозаписом з нагрудної камери.

Крім того, на відео повністю зафіксовано процес спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 підтвердив працівникам поліції факт вживання ним алкогольних напоїв, на відеозапису повністю зафіксований процесс проведення огляду останнього на стан сп`яніння, з оголошенням результатів тестування, з якими водій не висловлював незгоди. Зафіксована на наданих відеозаписах інформація є достатньою та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами на підтвердження обставин, що мають значення для справи.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9-а Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 373282; відео з нагрудної камери поліцейського, чеком алкотесту «Drager» 6820, результат позитивний - 1,47 %, актом огляду на стан сп`яніння, розпискою про залишення транспортного засобу.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 130 ч. 1, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: К.О. Васильєва