Провадження №: 3/752/382/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код відсутній, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

03.11.2022 року о 23 год. 45 хв., ОСОБА_1 в м. Києві по Столичному шосе (навпроти вул. Набережно-Корчуватської 11/1), керував автомобілем «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп?яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, порушення координації рухів, підвищена жвавість мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу серії №ААД №368821 ОСОБА_1 04.11.2022 року о 07 год. 30 хв. в м. Києві по Столичному шосе (вул. Промислова, буд. 1), керував автомобілем «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, за результатом огляду ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (каннабіоди), чим порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Марченка В.О. в судовому засдіанні просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Стосовно подій, що відбулись 03.11.2022 року та відображені в протоколі №ААД 378667 зазначив, що у справі відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки його автомобіль стояв на узбіччі.

Стосовно подій, що відбулись 04.11.2022 року та відображені в протоколі №ААД №368821 зазначив, що працівники КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» порушили Інструкцію щодо проведення огляду, а тому висновок від 04.11.2022 року є неналежним доказом. Вказує, що ОСОБА_1 аналізів не здавав, лікар провів лише його огляд, що суперечить вимогам інструкції. А тому просив закрити провадження у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Підтримав думку захисника.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до протоколу серії ААД №378667, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення та переглянутими відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, а в розмові з поліцейським сам повідомив, що його зупинили. Крім того, ОСОБА_1 підписав протокол без зауважень, що у своїй сукупності з вказаним вище підтверджує викладені у ньому факти.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника про те, що висновок лікаря нарколога у справі за протоколом ААД №368821 є неналежним доказом, є слушними. Як вбачається з акту лікаря нарколога, останнім було проведено огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп"яніння, разом з тим, лікар нарколог в порушення Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, не провів лабораторних досліджень біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини. Відповідно до п. 15 вищевказаної Інструкції, висновок лікарем-наркологом складається за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями. У зв"язку з тим, що згідно наявних у суду доказів ОСОБА_1 жодного біологічного середовища для лабораторного дослідження не здавав, тому висновок від 04.11.2022 року КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" є неналежним доказом. Інших доказів на підтвердження стану наркотичного сп"яніння водія ОСОБА_1 у суду немає, тому провадження за протоколом №ААД №368821 від 04.11.2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 536, 80 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до протоколу серії ААД №378667, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження у справі відповідно до протоколу серії ААД №368821 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко