Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/2522/22

Номер провадження 3/511/16/23

"06" лютого 2023 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С . І., за участю: особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Чернецького Валерія Анатолійовича, розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 170987, « 18.11.2022 року, о 00 год. 20 хв., в с. Кучурган по вул. Одеській на території АЗС «WOG» водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Ауді 100» д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю із ротової порожнини, тремтіння рук, почервоніння шкіри обличчя та очей, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» на місці зупинки т/з. водій відмовився, а також від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в ЦРЛ м. Роздільна водій ОСОБА_1 відмовився під відеозапис на нагрудну боді-камеру «Боді Сані», чим порушив вимоги п.2.5, Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

Даний адміністративний протокол складений 18.11.2022 року, о 00 год. 50 хв. територія АЗС «WOG» с. Кучурган вул. Одеська 12, Роздільнянського району інспектором СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції Бондаренко Сергієм Сергійовичем.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив, що 18.11.2022 року приблизно о 22:20 годині, перебуваючи в тверезому стані, на автомобілі марки Ауді 100» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з с. Розалівка Роздільнянського району Одеської області на автозаправку «WOG», яка знаходиться за с. Кучурган Роздільнянького району Одеської області, де збирався переночувати у даному автомобілю, так як вдома посварився зі своєю дружиною. Приблизно о 22:35 годині він на своєму автомобілі заїхав на територію АЗС «WOG». Після чого, на протязі 1-1,5 години він, знаходячись у салоні свого нерухомого автомобілю, перебуваючи після сварки зі своєю дружиною у нервовому (стресовому) стані випив біля 200 - 250 грамів вина, знаючі що до ранку він нікуди автомобілем не буде рухатись. Знаходячись на АЗС у салоні свого автомобілю, він закрив автомобіль та біля 23 годин 20 хвилин ліг спати у салоні свого автомобілю. Біля 00.00годин, він почув звук автомобілю та прокинувшись, побачив що на території АЗС «WOG» перебував автомобіль поліції, який відразу поїхав з території АЗС «WOG» в невідомому напрямку. Через деякий час автомобіль поліцейських повернувся на територію АЗС «WOG». Співробітники поліції підійшли до його автомобіля не представившись, почали розпитувати його, чому під час комендантської годинни він перебуває за межами свого домоволодіння, почали перевіряти документи на автомобіль і посвідчення водія. Під час спілкування поліцейські запідозрили, що він, нібито перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він їм, пояснив, що після сварки з дружиною, він у тверезому стані на даному автомобілю о 22 години, приїхав на АЗС, для того щоб переночувати та тільки після цього випив 200 грам вина, але більше нікуди автомобілем не рухався та постійно знаходився на АЗС. Але працівники поліції, почали складати матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, пропонувати йому продуття (незрозуміло чого та для чого), та проїхати до медичного закладу (також незрозуміло для чого), але спочатку ОСОБА_1 відмовився від пропозиції поліцейських, а також відмовився від підписання адміністративного протоколу, так як не вважав себе винним. Але в подальшому він зрозумівши, що на нього склали протокол за відмову від проходження огляду саме на стан алкогольного сп`яніння почав наполягати на його огляді на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я Роздільнянської ЦРЛ. В подальшому поліцейські склали направлення на ОСОБА_1 на його огляд на стан алкогольного сп`яніння у Роздільнянську ЦРЛ, але надалі перемовившись між собою, відмовили йому, у його проведенні. Зазначив, що його права (передбачені Конституцією України та КУпАП), та право на правову допомогу адвоката перед складанням протоколу, поліцейський не роз`яснював, а навпаки сказав що адвокат не потрібен. Через деякий час, поліцейські поїхали в невідомому напрямку, а він після закінчення комендантської години, на своєму автомобілі поїхав додому в с. Розалівка Роздільнянського району Одеської області. Його автомобіль поліцейські не вилучали. Крім того, просив суд звернути увагу на те, що він не був зупинений працівниками поліції, тому немає підстав стверджувати, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Чернецький В.А., який діяв на підставі ордеру серії ВН № 1168266 від 26.12.2022 року, надав заперечення, в яких просив закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Суду пояснив, що ОСОБА_1 повністю заперечує факт керування автомобілем 18.11.2022 року 00.20год в с. Кучурган по вул. Одеській Роздільнянського району Одеської області, в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а перебував у ньому з метою відпочинку та очікування закінчення комендандської годинни. Крім того, зазначив про допущені порушення поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Інспектор поліції Бондаренко С.С. яким складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 , в судовому засіданні надав суду такі пояснення.

Так, 18 листопада 2022 року з 20.00 години, він заступивши на чергування разом із своїм напарником здійснювали патрулювання по Роздільнянському району. Приблизно 0 00год.30 хв. вони на службовому автомобілі під`їхали на АЗС «WOG» в с.Кучурган та побачили, що там знаходяться два автомобіля, один "Фольцваген" з іноземною реєстрацією та білий автомобіль "Ауді-100". Він підійшов до цього автомобілю та запитав водія, що він робить на АЗС в комендантську годинну, запросив його вийти з авто та надати документи. Водій відмовився виходити з автомобіля і через напіввідкрите бокове скло почав пояснювати, що він посварився із дружиною і та його вигнала з дому, тому він приїхав на заправку, де вирішив перечекати нічний час. Він, почав встановлювати особу водія через "ДІЮ" і почув запах алкоголю з ротової порожнини. Після встановлення даної особи, на його питання, чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої, останній повідомив, що випив приблизно 200 грамів домашнього вина. Він попередив ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ст.130 КУпАП. Від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився, також він йому пропонував продути алкотестер "Драгер", однак той також під відеозапис відмовився від продуття будь чого та будь-де.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника - адвоката Чернецького В.А., а також пояснення інспектора поліції яким складено адміністративний протокол, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення, крім національного законодавства, суд також керується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.97 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративні правопорушення повинні бути вказані: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті "передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Згідно п.11 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1376 від 06.11.2015 року,( далі Інструкція), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, того що перед складанням адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 , були роз`яснені права передбачені ст.55, 56, 59, 63, Конституції України та ст.268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є порушенням його конституційних прав та право на захист.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений: ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за N 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за N 1413/27858 (надалі Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок);

Згідно вимог ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

п.3. Інструкції: Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У адміністративному протоколі, вказані ознаки алкогольного сп`яніння «різкий запах алкоголю із ротової порожнини, тремтіння рук, почервоніння шкіри обличчя та очей».

Навпаки, на відео вбачається, що ОСОБА_1 , говорить ясно за смислом, чітко вимовляє слова та фрази, розуміє про що іде розмова, згідно логіки веде діалог, орієнтується у простори, хода стійка, координація рухів не порушена, тремтіння рук не вбачається (тому що на першому відео тільки темний фон, а на другому відео, руки він тримає у кишені), почервоніння шкіри обличчя та очей, також не вбачається.

Матеріали справи, наявність зазначених у протоколі ознак сп`яніння безсумнівно не підтверджують законні підстави проведення огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 , у працівників поліції були відсутні, дії останніх щодо пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння та подальше складення протоколу були незаконними та свавільними.

З відеофіксації, а саме з диску що доданий до адміністративного протоколу, вбачається як невідома особа здійснюючі відеозйомку, пропонує ОСОБА_1 , пройти медичне обстеження на приладі Драгер, або проїхати до ЦРЛ м.Роздільна, після чого ОСОБА_1 відмовляється від проведення даних дій. При цьому, перед пропозицією пройти «медичне обстеження на приладі Драгер», невідомою особою не озвучується, марка, модифікація, назва приладу за допомогою якої пропонується провести дане «обстеження». Не надається сертифікат та акт останньої повірки (калібрування) даного засобу. Тобто, відсутні дані що це взагалі за прилад, для чого він використовується, чи можливо його використовувати за умовами дотримання інструкції з його експлуатації для даного обстеження, ціль та мета даного «обстеження», отже ОСОБА_1 не роз`яснювалося про необхідність такого обстеження спеціальним засобом, а тому було незрозуміло (порушення п.5 ч. ІІ Інструкії ).

Згідно п.6 ч.2 Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Тобто, при проведенні відеозйомки від 18.11.2022 року, за участю ОСОБА_1 , поліцейські, при наявності обставин передбачених п.3 розділу І Інструкції (наявність ознаків алкогольного сп`яніння), повинні були запропонувати ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, але цього зроблено не було.

Окрім цього, згідно п.7 ч.І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, у продовженні даної ситуації, поліцейські повинні були запропонувати ОСОБА_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але у порушення даної Інструкції, поліцейськими цього також зроблено не було та відносно ОСОБА_1 ,18.11.2022 року у 00 годин 50 хвилин було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, у якому вказано, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження медичного огляду у ЦРЛ м.Роздільна.

Направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до Роздільнянської ЦРЛ м. Роздільна поліцейським складено 18.11.2023 року об 01.00год., тобто вже після складання адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 ..

Варто зазначити, що складання направлення на огляд ОСОБА_1 у ЦРЛ м.Роздільна, через 10 хвилин, після складання на нього адміністративного протоколу, у якому вже було вказано, що ОСОБА_1 , нібито відказався від даного огляду, є взагалі грубим порушенням даної Інструкції.

Тобто, доказів відмови ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відеозапису, або показів свідків, лікарів, які були присутні при даній відмові (та взагалі при повній процедурі огляду згідно даної Інструкції), до суду не надано, а тому враховуючі вищевказані груби порушення, дане направлення, є неналежним та недопустимим доказом.

Таким чином, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції включення портативного відео-реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео-зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео-реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Таким чином, якщо із відеозапису камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, такий відео-запис, не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондується із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

На DVD диску наданому до суду разом за матеріалами справи міститься тільки два файла відеозапису, які між собою перериваються:

- перший відеозапис тривалістю 4 хвилини 35 секунд, на якому взагалі нічого не вбачається (темний фон), а тільки чутно розмову про причину перебування ОСОБА_1 під час комендантського часу на території автозаправки «WOG» с. Кучурган, а також те що невідома особа допитується у ОСОБА_1 , чи вживав він спиртні напої і в якій кількості. На даному відеозапису ОСОБА_1 , розповідає про сварку з дружиною та те що він після цієї сварки приїхав переночувати на АЗС та тільки після цього випив 200 грам вина і нікуди після цього не їхав, на цьому відеозапис переривається;

- другий відеозапис тривалістю 2 хвилини 09 секунд, на якому поліцейські зачитують фабулу адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , пропонують йому, ОСОБА_1 , підписати даний протокол, а також пропонують ОСОБА_1 , продуття (чого та для чого невідомо) або проїхати до лікарні (для чого невідомо). Відеозапис одразу ж після відмови ОСОБА_1 , припиняється.

На обох відео, особа яка здійснює відеозапис та задає питання ОСОБА_1 , не представляється, та не говорить свого прізвища, посади, звання (тобто незрозуміло хто взагалі здійснює даний відеозапис, задає питання та чи має він на це право). На відеозаписах відсутня дата та час проведення даної зйомки та не озвучується її мета та причина, за якої вона проводиться.

Згідно наданих до суду матеріалів, початок спілкування поліцейських з ОСОБА_1 - 00 годин 20 хвилин, закінчення спілкування (складання направлення на огляд) 1 година 00 хвилин. Враховуючи те, що надані відеозаписи разом тривають 6 хвилин 44 секунди, до суду не надано відеозапису тривалістю 34 хвилини, які могли бути не надані навмисно, з ціллю, ненадання доказів невинуватості ОСОБА_1 .

Вищевказані дані підтверджуються фактом того, що при загрузці даного DVD диску у комп`ютерний системний блок або ноутбук, на моніторі з`являється дата та час 2022 - 11 18 (дата) з відміткою «дата змінення 18.11.2022 9:33». Тобто даний відеозапис у 9 годин 33 хвилини 18.11.2022 року, корегувався та можливо був скорочений, саме за причиною того, що ОСОБА_1 , після відказу під відеозапис пройти обстеження за допомогою приладу Драгер (не зрозумівши що це таке) та проїхати у ЦРБ (не зрозумівши для чого), надалі у процесі спілкування з поліцейським, сам пропонував проїхати та пройти саме огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але даний факту з вищеназваних причин не зафіксовано. Факт корегування та скорочення відеозапису, є грубим порушення даної Інструкції та викликає сумніви у автентичності оригіналу запису.

Згідно п1.ч.1.ст.7 Інструкції. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:

1)самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу;

Згідно Постанови Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а, у протоколі про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото - чи відеозапис порушення), але у матеріалах справи не зазначено відомостей про технічний засіб, яким було здійснено відео фіксацію, а саме її номер, марку.

Технічний засіб на якому було здійснено відеозапис, не відображає усіх відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить відеозапис відмови ОСОБА_1 , пройти обстеження за допомогою приладу Драгер або поїздку у Роздільнянську ЦРЛ.

Тобто на відеозапису відсутні: факт руху даного транспортного засобу, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , зупинки транспортного засобу, виходу ОСОБА_1 з автомобілю з місця водія, повноцінна процедура складання всіх адміністративних матеріалів, спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими за весь час складання адміністративних матеріалів та находження на місці оформлення.

Згідно п. 5 розділу II "Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, відеозапис ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Аналіз цієї норми дає підстави стверджувати, якщо до всього фіксування правопорушення не залучаються свідки, то за допомогою відеореєстратора (або іншого

відеопристрою), повинна фіксуватись уся процедура виявлення та фіксації адміністративного правопорушення.

У даному випадку свідки не залучалися, але зйомку повної фіксації правопорушення до суду не надано, що є порушенням даної Інструкції та як наслідок відсутністю доказів.

Окремо необхідно вказати, що однією з підстав (у сукупності) для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності може бути «не повідомлення про проведення зйомки на боді-камеру» (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження № К/9901/23762/18 (ЄДРСРУ № 83104486). Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 8 лютого 2018 року, у справі № 760/3696/16-а (ЄДРСРУ № 72089270).

Перед початком та на протязі відеозйомки, ОСОБА_1 , про проведення даної зйомки на боді-камеру, ніхто із поліцейських про це йому не повідомляв. Даний факт не зафіксований.

З огляду на викладене, суду не надано належних та допустимих відеодоказів того, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та у закладі охорони здоров`я, а тому відеозаписи (на одному з яких взагалі нічого не вбачається), на яких фактично відсутні дані про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , проводилися з істотним порушенням вимог ст. 266 КУпАП та п. 5 розділу II Інструкції, оскільки при їх дослідженні, неможливо встановити всіх обставин та складу адміністративного правопорушення, а також оцінити дії поліцейських за весь час складання адміністративних матеріалів.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 на час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не був учасником дорожнього руху, так як він не керував транспортним засобом. Оскільки, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу Ауді 100» д.н.з. НОМЕР_1 .

Будь-яких інших доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, суду також не надано.

З огляду на викладене відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП відомості, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення обставини, суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а обставини вказані в протоколі про адміністративні правопорушення є суперечливими та не відповідають дійсності.

Також, суд враховує, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП, працівниками поліції не був відсторонений від керування транспортним засобом ОСОБА_1 , щодо якого в них були підстави вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу ставить під сумнів наявність у останнього ознак такого сп`яніння.

Згідно ст.266 КУпАП, п.22 Розділу ІІІ Наказу № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», (даний порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103), огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї Інструкцї, вважається недійсним.

Згідно Постанови ВС від 29.04.2020 року по справі 161/5372/17, тільки наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення к відповідальності.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

За змістом вищезазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Також у даному Рішенні вказано, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, суд вважає, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була допущена неповнота і однобічність при з`ясуванні всіх обставин справи, та відповідно, не дана належна оцінка, а дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, статтями 245,247,251,252,280,283-285,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст виготовлений та підписний суддею 06.02.2023 року.

Суддя: С. І. Гринчак