Справа № 173/109/23
Провадження № 3/173/64/2023
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську матеріал, який надійшов від військової частини НОМЕР_1 відносно
ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП НОМЕР_2 ;

місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;

місце роботи: солдат резерву І взводу резерву рядового складу, 2 роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КпАП України

встановив:
відповідно до протоколу А 4348 № 10 від 10 січня 2023 року, складеного тво командира військової частини НОМЕР_1 , майором ОСОБА_2 , солдат резерву 1 взводу резерву 2 роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_1 гр. ОСОБА_1 19.12.2022 року був направлений до шпиталю, розташованого у АДРЕСА_2 , для проходження військової лікарняної комісії. Проте з 28.12.2022 року гр. ОСОБА_1 на зв`язок не виходить та на території військової частини НОМЕР_1 не з`явився.

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст.172-11 КпАП України.

З пояснень гр. ОСОБА_1 стало відомо, що останній був направлений до шпиталю, розташованого у місті Дніпро, для проходження військової лікарняної комісії, у зв`язку з тим, що хворіє на шизофренію, патологічної форми. Приїхавши туди, тривалий час не міг потрапити до старшої сестри для отримання картки обстеження, бо черга становить близько 200 чоловік. Через декілька днів, вистоявши чергу та отримавши картку обстеження, почав проходити зазначених лікарів. У зв`язку з тим, що страждає на хворобу шизофренію при великому скупчені людей починається панічна атака, тому довго стояти у черзі не міг. Потрапивши на прийом до лікаря психіатра, ним було поставлено діагноз шизофренія патологічна форма, параноїдальний синдром та зазначено про необхідність стаціонарного лікування. Лікар психіатр направив до старшої медсестри для отримання направлення в психіатричну лікарню. Знову, протягом декількох днів, безрезультатно намагався потрапити до старшої сестри, але потрапити так і не зміг, перебуваючи у великій черзі знову почалася панічна атака. Потім зателефонували з військової частини - відразу туди повернувся. Дії не були направлені на самовільне залишення військової частини. Маю підтверджуючу довідку, що у період часу з 10 січня 2023 року знаходжуся на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради « Міська лікарня № 1».

Згідно ст.245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положення ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КпАП України, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 3 ст. 172-11 КпАП України передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Дослідивши матеріали справи та вислухавши особу, що притягується до відповідальності, суд вважає, що у діях гр. ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого диспозицією ч.3 ст.172-11 КпАП України, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб Оскільки наявні адміністративні матеріали не містять відомостей, щодо зобов`язання останнього повернутися в обмежений період часу певної доби. Передусім відсутні документальні відомості стосовно часу безпосереднього вибуття гр. ОСОБА_1 з військової частини до лікарні міста Дніпро, куди останнього вказаного дня було направлено для проходження військової лікарняної комісії. Крім цього, у ході судового засідання встановлено, що гр. ОСОБА_1 дійсно страждає на хворобу шизофренія, патологічна форма, параноїдальний синдром та після прийому у лікаря психіатра намагався потрапити на прийом до старшої сестри, з метою отримання направлення на лікування у психіатричній лікарні. Враховуючи обставини, що не залежать від його волі, отримати швидко дане направлення виявилося не можливим, тому гр. ОСОБА_1 вимушений був затриматися на декілька днів, перебуваючи у немалій черзі. Також, гр. ОСОБА_1 відразу як тільки йому зателефонували з військової частини повернувся туди, так як не мав наміру самовільно залишити військову частину. На час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня № 1», що підтверджується довідкою № 42 від 20.01.2023 року, виданою медичним директором лікарні.
При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КпАП України, а саме: самовільне залишення військової частини або нез`явлення вчасно без поважних причин на військову службу, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду. А тому, провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КпАП України, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.245, ст.251, ст.252, п.1 ст. 247 КпАП України

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-11 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя С.М. Бурхан