Постанова

Іменем України

20 лютого 2023 року

м. Київ

провадження №33/824/1106/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.

за участю захисника ОСОБА_1 - Коковіна Дмитра Ігоровича

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Коковіна Дмитра Ігоровича

на постанову Оболонського районного суду м. Києва

в складі судді Родіонова С. О.

від 24 січня 2023 року

у справі №756/5543/22 Оболонського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

У С Т А Н О В И В:

15 серпня 2022 року, інспектором роти 1 батальйону 1, полку 2 УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Струком В. М., складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №096310 про те, що громадянка ОСОБА_1 , 15.08.2022, о 19 годині 00 хвилин, на просп. Героїв Сталінграду, 46-А, в м. Києві, керувала транспортним засобом «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння.

В протоколі зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також зазначено про те, що до протоколу додаються: відео з нагрудної камери АА473621, пояснення свідків, розписка, направлення.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - Коковін Д. І. подав апеляційну скаргу, в якій посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, а постанова відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП оскаржується в суді.

Як на підставу порушення судом норм процесуального права посилався на відмову у задоволенні клопотання про виклик ОСОБА_2 як свідка у справі, яку вважав безпідставною.

Також зазначив, що суд викликав поліцейських з власної ініціативи, чим перебрав на себе повноваження щодо обвинувачення, що вважає підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Резюмував, що обвинувачення фактично ґрунтується на припущеннях патрульних, які не довели факту керування автомобілем ОСОБА_1 , а за таких обставин у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вказаних обставин просив скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києвавід 24.01.2023 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні 20.02.2023 ОСОБА_1 та її захисник Коковін Д. І. надали пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити з підстав наведених в ній. Крім того, ОСОБА_1 пояснила, що в неї існує конфлікт з працівниками поліції, і такий протокол на неї складають не вперше. Зазначила, що вона проїхала з подругою 200 метрів і потім на парковці до них підійшли патрульні. Також повідомила суду, що за кермом автомобіля знаходилася її подруга ОСОБА_3 . Оскільки подрузі необхідно було виїхати за кордон, то на неї не можна було складати протокол і тому працівниками поліції складено протокол відносно неї. Додала, що вона не заперечувала проти таких дій працівників поліції, оскільки вважала, що зможе оскаржити такі дії в суді. Також вказала, що такі дії працівників поліції вона не оскаржувала. Крім того зазначила, що оскаржує постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та її захисника Коковіна Д. І. вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №096310 від 15.05.2022, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , направленням, розпискою та відеозаписом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Скаржник помилково вважає, що судом не враховано відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, руху автомобіля та моменту зупинки автомобіля, і це свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду, з огляду на наступне.

Пунктом 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 12 розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР, є самостійним складом адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. При цьому обставин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, можуть фіксуватися технічними засобами відео фіксації та поясненнями свідків.

Отже, з аналізу положень п. 12 розділу 2 та п. 2 Розділу 3 Інструкції вбачається, що у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Крім того, з положень вищенаведених норм законодавства вбачається обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Таким чином, у даній справі підлягає встановленню факт, що така вимога поліцейського була законною відносно ОСОБА_1 , а також факт відмови останньої від виконання такої вимоги, тобто відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Разом з тим, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №096310 від 15.05.2022, громадянка ОСОБА_1 , 15.08.2022, о 19 годині 00 хвилин, на просп. Героїв Сталінграду, 46-А, в м. Києві, керувала транспортним засобом «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовилася у присутності двох свідків, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 1).

Згідно направлення на огляд водія ОСОБА_1 до КНП КМНКЛ «Соціотерапія» вбачається, що в останньої виявлено ознаки наркотичного сп`яніння а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук (а.с. 4).

15.05.2022 інспектор роти 1, батальйону 1 УПП в м. Києві лейтенант поліції Цікав`юк І. М. відібрав письмові пояснення у свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Останні пояснили, що 15.05.2022, о 19 год. 12 хв., громадянка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та у їх присутності відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та від підпису матеріалів (а.с. 3).

З розписки ОСОБА_6 від 15.05.2022 вбачається, що останній зобов`язався не допускати ОСОБА_1 до керування транспортними засобами (а.с. 5).

На перевірку доводів скаржника апеляційним судом досліджено відеозапис з бодікамери поліцейського яким зафіксовано, що ОСОБА_1 вказала, що за кермом автомобіля знаходилася ОСОБА_3 , однак не заперечувала проти того, що поліцейські склали протокол відносно неї. З відеозапису також вбачається, що на пропозицію поліцейського щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовилася в присутності двох свідків, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Крім того, поліцейським роз`яснено, що відмова від проходження огляду є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Більше того, зазначений вище протокол, направлення, пояснення свідків, розписка та відеозапис є доказами у розумінні ст. 251 КУпАП і такі докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положення статті 255 КУпАП.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР України випливає із сукупності наявних в матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №096310від 15.05.2022; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , направленням, розпискою та відеозаписом.

Таким чином, з урахуванням того, що протокол, направлення та пояснення свідків є належними доказами у справі, та дії працівників поліції, щодо правомірності складання протоколу серії ААД №096310 саме відносно ОСОБА_1 не оскаржувалися, та остання вказала, що не заперечувала проти складання протоколу відносно неї, з посиланням на можливість його оскарження в суді, суд вважає доведеним факт законності вимоги поліцейського відносно ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, доводи скаржника про те, що за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_7 не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 , оскільки на законну вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась в присутності двох свідків, і така відмова є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння з посиланням на те, що вона не заперечувала складення протоколу відносно неї, оскільки, вважала, що зможе оскаржити такий протокол у суді не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на те, що з п. 2.5. вбачається обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що протокол серії ААД №096310 від 15.05.2022 відносно ОСОБА_1 складено за порушення п. 2.5 ПДР, тобто відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і незнання законів не звільняє від відповідальності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржника щодо неналежності та недопустимості письмових пояснень поліцейських, оскільки поліцейські, з урахуванням пункту 6 Розділу 2 Інструкції, не можуть бути залучені як свідки. Таким чином, апеляційний суд не приймає до уваги наявні в матеріалах справи письмові пояснення поліцейських, разом з тим такі обставини не спростовують висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України.

З цих же підстав суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - Коковіна Д. І. про виклик патрульного у судове засідання.

Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідка - ОСОБА_2 , що призвело до неповного з`ясування обставин справи не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, з огляду на те, що заявник не зазначав, що такому свідку відомі саме обставини які підлягали встановленню у даній справі, а лише зазначив, що такий свідок може підтвердити, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом.

З тих же підстав, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про виклик ОСОБА_2 , як свідка, який може підтвердити, що ОСОБА_1 не керувала автомобілем.

Більше того, як вже зазначалось вище, у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що не заперечувала факту складення протоколу саме відносно неї, оскільки вважала, що може оскаржити такий протокол у суді. Таким чином ОСОБА_1 особисто підтвердила законність вимоги поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, і відмовилася від проходження такого огляду у присутності двох свідків. Саме такі обставини підлягали встановленню у даній справі. Скаржник, не вказував, що свідку можуть бути відомі саме такі обставини, що підлягають встановленню.

Як вже зазначалось вище, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, в присутності двох свідків, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення.

Тобто, відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я є самостійним адміністративним правопорушенням, за що передбачено відповідальність за ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В цілому доводи апеляційної скарги є тотожними клопотанню про закриття провадження у справі, поданого захисником ОСОБА_1 - Коковіним Д. І. до суду першої інстанції, який надав їм належну оцінку та розглянув з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підстав викладеного та керуючись ст. 289, 294 КУпАПУкраїни

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Коковіна Дмитра Ігоровича -залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик