Справа № 758/539/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

20 лютого 2023 року

Суддя Подільського районного суду м. Києва Бузунко О.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25 грудня 2022 року близько о 17 годині 05 хвилин по вул. Червонопільська, 2, в Києві керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 25 грудня 2022 року близько о 17 годині 05 хвилин по вул. Червонопільська, 2, в Києві, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, після чого ОСОБА_1 залишив місце ДТП. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 10.9, 2.3 «б» та п. 2.10 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою у вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130, 124, 122-4 КУпАП не визнав, та пояснив, що 25 грудня 2022 року йшов додому за адресою: АДРЕСА_2 , біля будинку стояла патрульна машина, його зупинили і повідомили, що він в чомусь винен. Він просто повертався від своїх друзів, у яких був в гостях, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Не пройшов огляд на вимогу працівників поліції на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки не був водієм. Кому належить ТЗ «ВАЗ 2108» він не знає, цим автомобілем він не керував, відповідно, ніякого відношення до ДТП не має.

Судом було роз`яснено ОСОБА_1 , що він має право клопотати про допит як свідків осіб на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та забезпечити їх явку в судове засідання.

20 лютого 2023 року ОСОБА_1 повідоми суду, що свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не буде, проте просить допитати в якості свідка ОСОБА_4 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що інколи проживає з адресою: АДРЕСА_2 . Того дня, ідучи додому 25 грудня 2022 року проходила повз сміттєвий бак, коли на неї наїхав автомобіль, який стояв поряд, вона почала сваритися. З-за керма вийшов чоловік, почав також на неї кричати. Щоб уникнути конфлітку вона просто пішла додому. Хто був в салоні автомобіля ВАЗ вона не бачила, самого ДТП не бачила, ОСОБА_5 за кермом авто не бачила.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що під`їхавши з чоловіком до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , помітила біля сміттєвого бака автомобіль. Чоловік в червоній куртці перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та сів в даний автомобіль, почав сильно газувати та почав рухатися заднім ходом та зачепив автомобіль сірого кольору, який був припаркований. Після цього сусіди викликали працівників поліції та ці чоловіки почали тікати, але працівники поліції їх зупинили. В ОСОБА_1 свідок впізнала водія автомобіля.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

На підставі ст. 280 КУпАП судом було встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме факт вчинення адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні.

Винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4, КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:

протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 465555 від 25 грудня 2022 року, серії ААД № 069737 від 25 грудня 2022 року, серії ААД №069738 від 25 грудня 2022 року,

схемою місця ДТП,

письмовими поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

рапортом інспектора Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Юрія Губенка,

інформацією, яка розміщена на CD - диску, на якому детально зафіксовано обставини, за яких було запропоновано особі пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння та з яких причин особа такий огляд не пройшов /посилання на вказаний відеозапис міститься в протоколі/.

Відповідно до пунктом п. 10.9 ПДР України визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до пунктом 2.3 «б» ПДР України, визначено, що п. 2.3 «б» ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пунктом 2.10 ПДР України, встановлено що у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно диспозиції ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При постановленні рішення у справі, суд вдався до детальної оцінки зібраних доказів з метою прийняття справедливого і обґрунтованого рішення, з метою виключення будь-якого роду сумнівів ОСОБА_1 щодо незаконності прийнятого рішення, оскільки протиправні дії повинні мати наслідком відповідальність, установлену законом. За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд врахував, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За наведених вище обставин суд дійшов беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

До показань ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, суд ставиться критично, оскільки вони спростовані показаннями свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні впізнала в ОСОБА_1 особу, яка того дня керувала транспортним засобом та спричинила ДТП. Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_7 також вбачається, що чоловік в червоній куртці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо автомобіля та спричинив ДТП, а потім почав тікати. Судом вживалися заходи для виклику вказаної особи в судове засідання, проте він повідомив, що проходить військову службу, а тому не зможе з`явитися в судове засідання. За таких обставин суд вважає за можливе врахувати надані ОСОБА_7 письмові пояснення. Свідок ОСОБА_4 , яку було опитано за клопотанням ОСОБА_1 , не була очевидцем ДТП і не бачила хто в той час керував автомобілем, тому її показання не мають для суду інформативного значення.

Таким чином, наявні в справі докази знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, детально узгоджуються між собою і викривають ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто, в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

За правилами ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд вважає за необхідне з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, оскільки вважає, що такий вид стягнення сформує у нього звичку законослухняної поведінки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 536 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. 33, 40-1, 124, 122-4, 130 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративні стягнення:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3400 (три тисячі чотириста) 00 коп.

Згідно зі ст.36 КУпАП остаточно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити стягнення у межах санкції за більш серйозне правопорушення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Олена БУЗУНКО