Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/714/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючий - суддя Кашуба А.В., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Вебер М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли із Відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , громадянин України, офіційно не працевлаштований, інформація про притягнення до адмінвідповідальності відсутня,

за ознаками ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд судді передано справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААБ№239629, складеним відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом протоколу, ОСОБА_1 19.01.2023 о 12-30 год в с.Дротинці по вул.Українській керував автомобілем Нива, НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, млява мова та рухи. Від проходження освідчення на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Діяння кваліфіковано як порушення п.2.5 ПДР України, за яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник подав письмове заперечення, у якому просить суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адмінправопорушення. Захисник заявляє про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не відмовлявся від проходження медичного огляду, такий йому не пропонувався. Клопотав про допит свідка ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 розповів суду, що 19.01.2023 автомобіль Нива, НОМЕР_1 , стояв на узбіччі вулиці, не рухався, а перед ним зупинився автомобіль поліцейський. Тому заперечує склад правопорушення.

Захисник у судовому засіданні просив суд взяти до уваги повідомлені обставини, які викладені у письмовому запереченні та підтверджені рядом доказів, та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні дав показання про те, що 19.01.2023 о 12-30 год він проходив по вулиці Українській в с.Дротинці і побачив автомобіль друга, який стояв на узбіччі, та сів до нього. В цей час перед автомобілем зупинилася патрульна машина поліцейських, які стали перевіряти автомобіль та документи.

Заслухавши пояснення, доводи захисника, вивчивши зміст протоколу про адмінправопорушення, дослідивши додані до протоколу письмові докази, заслухавши показання свідка, суд вирішив наступне.

Частиною першою ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п.2.5 ПДР України, за яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту протоколу ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, вчинив відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 заперечив вказані у протоколі обставини в частині факту керування транспортним засобом та не визнав вину.

Відтак наведені у протоколі обставини у тій частині, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом мають бути підтверджені достатньою сукупністю належних та допустимих доказів, достовірність яких не викликає сумнівів.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, у вчиненні якого звинувачено особу, є факт керування транспортним засобом особою, якій висунуте звинувачення у порушенні ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження на водійському сидінні транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані, або знаходження особи, що є у стані сп`яніння, у рухомому транспортному засобі на пасажирських сидіннях, не утворює складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія, або на іншому місці, не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. А диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП не передбачає відповідальності за наміри, замах чи готування до вчинення протиправного адміністративно-караного діяння.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд констатує, що такі є недостатніми для підтвердження події правопорушення, а саме оспореного факту керування транспортним засобом.

Так, дослідивши відеозапис із нагрудної камери поліцейського, доданий до протоколу, суд констатує, що такий не містить інформації про обставину, що підлягає доказуванню: не зафіксовано рух автомобіля та його зупинку. Відтак, даний доказ не є належним для доведення факту керування транспортним засобом.

Показання свідка, дані під присягою, підтверджують доводи сторони захисту та узгоджуються із іншими доказами. А саме підтверджують доводи в тій частині, що автомобіль був припаркований на узбіччі.

У матеріалах справи відсутні докази, що б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Свідків для фіксування відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння до процедури поліцейським на місці не залучено. Відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі його для керування іншій особі у справі відсутні.

Відповідно до конституційного принципу презумпції невинуватості, усі сумніви у винуватості тлумачаться на користь обвинуваченого.

Відтак, за відсутності достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження заперечуваного факту керування особою, що притягається до адмінвідповідальності, транспортним засобом суд визнає вказану обставину недоведеною.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до конституційного принципу презумпції невинуватості, усі сумніви у винуватості тлумачаться на користь обвинуваченого.

Відтак, за відсутності достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених у протоколі обставин, категорично заперечуваних особою, суд визнає вказані обставини недоведеними.

З огляду на диспозитивний характер здійснення правосуддя у справах про адміністративне правопорушення, суд, розглядаючи справу у межах пред`явленого особі звинувачення, констатує, що ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із недоведеністю події правопорушення та наявності у його діянні складу адміністративного правопорушення належними, допустимими доказами, які б у своїй сукупності були достатніми для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 245, 256, 266, 278 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ№239629 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю (недоведеністю) події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Закарпатського апеляційного суду.

СуддяА. В. Кашуба