Єдиний унікальний номер 448/287/23
Провадження № 3/448/259/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2023 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Юрій БІЛОУС, розглянувши матеріали справи, що надійшли з ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 в розпорядженні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону приряджений до ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В), ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б),

за частиною 2 статті 172-18 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,

про права передбачені ст.268 КУпАП, ст.ст.10,63 Конституції України особі роз`яснено,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

в с т а н о в и в:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

В період з 15 години 30 хвилин по 22 годину 30 хвилин 14 січня 2023 року солдат ОСОБА_3 спільно з старшим солдатом ОСОБА_4 виконував наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Прикордонний патруль», з завданням організувати несення служби шляхом патрулювання вздовж лінії державного кордону та лінії інженерних споруджень та загороджень в межах 539-542 прикордонних знаків та веденням спостереження за прилеглою місцевістю з металевої спостережній вежі в районі 540 прикордонного знаку з періодичністю кожних 15 хвилин на напрямку 539-542 прикордонних знаків за допомогою тепловійного комплексу та шляхом прослуховування.

14 січня 2023 року о 21 годині 20 хвилині надійшла інформація про виявлення представниками Прикордонної Варти Республіки Польща доріжки слідів на контрольно-слідовій смузі на напрямку 541 прикордонного знаку. У зв`язку з вище викладеним начальником НОМЕР_2 прикордонного загону призначено службовий розбір, за висновком якого встановлено: прикордонний наряд «Прикордонний патруль» службу організували не вірно, що виразилось в порушені державного кордону України на напрямку 541 прикордонного знаку. Порушник державного кордону України подолав загороджувальний паркан та контрольно-слідову смугу на напрямку 540 прикордонного знаку, на відстані 100 метрів від місця несення служби старшим прикордонного наряду «Прикордонний патруль» старшим солдатом ОСОБА_5 та молодшим прикордонного наряду солдатом ОСОБА_6 .

У відповідності до наказу Міністерство Внутрішніх Справ України № 1261 від 19 жовтня 2015 року «Прикордонний патруль - прикордонний наряд у складі двох та більше прикордонників, які призначені для патрулювання (огляду) певної ділянки (району), пошуку порушників (ознак порушень) законодавства, контролю за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму та реалізації даних обстановки», «під час несення служби патруль зобов`язаний: вести спостереження місцевістю, районами провадження робіт, здійснювати перевірку державного кордону, стану прикордонних знаків, покажчиків та інших інженерних споруд», що свідчить про те що склад прикордонного наряду службу організував не вірно.

Своїми діями солдат ОСОБА_3 порушив вимоги абзацу першого статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 4, 5 глави І розділу II, пункту 9 глави 5 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2015 року № 1261, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1391/27836 в частині: «старший прикордонного наряду несе повну відповідальність за охорону визначеної ділянки, точне виконання наказу на охорону державного кордону, дій і дисципліну підпорядкованих йому на період служби прикордонників», «забезпечувати готовність до дій і пильне несення служби прикордонним нарядом (абзац 5 пункту 5 глави І розділу II)», «вести спостереження за місцевістю, районами провадження робіт, здійснювати перевірку державного кордону, стану прикордонних знаків, покажчиків та інших інженерних споруд (абзац 5 пункту 9 глави І розділу II)», відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , в судовому засіданні свою провину у вчиненому правопорушенні визнав та погодився з обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення. Запевнив суд, що надалі буде намагатися не вчиняти подібного роду правопорушення.

ІІI. Застосоване судом законодавство:

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в частинах 1 та 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 2 статті 172-18 КУпАП передбачає, що порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду - тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

ІV. Оцінка Судом фактичних обставин справи:

Окрім розкаяння винного у вчиненому, факт адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №283514 від 17.02.2023р.; службовою характеристикою ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.01.2023 року; Витягом з висновку службового розслідування; копією Наказу «Про призначення службового розслідування» та іншими документами доданими до протоколу.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні в ході розгляду справи не встановлено.

Також, судом встановлено, що зазначений протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №283514 від 17.02.2023року складений та підписаний уповноваженою на те особою, начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) підполковником ОСОБА_7 ..

Зазначений протокол містить дату, час та місце його складення.

ОСОБА_1 був присутній під час складання протоколу та ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП України, а також повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться у Мостиському районному суді Львівської області, що підтверджується його підписом у зазначеному протоколі.

Також, ОСОБА_1 надав письмові пояснення.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників прикордонної служби щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-18 КУпАП - порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчиненого в умовах особливого періоду.

V. Накладення адміністративного стягнення:

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставина, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Ступінь вини правопорушника залежить від форми вини, з якою вчинено проступок. Вчинення правопорушення умисно відрізняється від вчинення його з необережності. В першому випадку ступінь вини порушника вищий. Деякі правопорушення може бути вчинено тільки умисно. В цих випадках для визначення ступеня вини порушника має значення вид умислу - прямий чи непрямий. Якщо проступок вчинено з прямим умислом, то ступінь вини порушника може підвищити наявність корисливого або іншого низького мотиву.

Майновий стан правопорушника враховується при застосуванні адміністративних стягнень: штрафу, конфіскації, позбавлення спеціального права (в разі застосування позбавлення права керування транспортним засобом щодо професійного водія). При цьому враховується не тільки розмір заробітної плати особи, а й всі інші види її прибутку, який підлягає оподаткуванню, а також наявність або відсутність у неї утриманців.

Правосвідомість є іманентним явищем формується емпіричним шляхом, зокрема з суспільної думки, висновків авторитетних правників.

Доцільним є у даній справі як грань призми правосвідомості використати тези праці науковці про судовий розсуд, а саме: є переконання, що суспільство не може досягти верховенства права без певної міри розсуду суду. Право без розсуду зрештою обертається на свавілля.

Сучасне суспільство визнає судовий розсуд не лише щодо встановлення фактів, а й щодо застосування права до цих фактів. Вимога гнучкості для забезпечення індивідуалізації рішень вже припускає надання суддям права на розсуд. Тлумачення норми права завжди залишає місце для розсуду.

На думку головуючого, суд, як соціальний інститут, має відповідати запиту суспільства на справедливість. Правовий пуризм (надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом) щодо оцінки доказів та тлумачення закону шкодить інтересам правопорядку та правосуддя та є настільки ж небезпечним, як правовий нігілізм.

Змістовне, розширювальне тлумачення закону у даній справі було здійснене з дотриманням конвенційних гарантій особи, яка притягається до відповідальності. Судове провадження щодо нього було повним, всебічним, справедливим, із оцінкою всіх аргументів захисту. Висновок щодо його винуватості, на переконання суду, не залишає місця сумнівам.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан (працевлаштований), приймаючи до уваги наявність обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції частини 2 статті 172-18 КУпАП.

Визначений вид покарання за своєю мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстав для застосування ст.22 КУпАП до ОСОБА_1 , суд не вбачає.

Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, не сплили.

VI. Судові витрати:

Вимогами ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, то вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір» частиною 2 статті 172-18, статтями 33, 34, 35, 40-1, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-18 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини першої статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Текст постанови виготовлено 21 лютого 2023 року.

Суддя Юрій БІЛОУС

Постанова суду набрала законної сили «___»____________20__ року

Суддя Юрій БІЛОУС