КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/621/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Малюги Вадима Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року, під головуванням судді Фролової І.В., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Судом встановлено, що 02.09.2022 приблизно о 14 год.25 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAІ SONATA, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 55, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водій пройшов у лікаря нарколога у встановленому законом порядку. Висновок № 4724 від 02.09.2022, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, скоївши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою, 29 грудня 2022 року адвокат Малюга В.М. в інтересах ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову районного суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з порушенням норма матеріального права.

Зазначається, що справа була розглянута без участі та виклику сторони захисту та самого ОСОБА_1 , судом не було витребувано акт медичного огляду, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18.

Апелянт вказує, що працівники поліції не перевіряли ОСОБА_1 на ознаки наркотичного сп`яніння. Поліцейські, у порушення вимог Інструкції №1026, здійснили оформлення протоколу без забезпечення належних доказів стосовно доведення вини з розбіжностями у часі, оскільки протокол складено о 15.25 хв. в той час як ОСОБА_1 у лікаря проходив огляд о 15.04 хв. Також відео є неналежним доказом так як виготовлено з порушенням Інструкції де визначено, що зйомка має проводитися безперервно.

Також зазначено, що аналізи на вміст заборонених речовин ОСОБА_1 не здавав про що зазначив у самому протоколі і на підставі чого лікар нарколог поставив діагноз.

Крім того в апеляційній скарзі адвокат Малюга В.М. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на оскарження, скаржник посилається на те, що справа була розглянута без виклику сторони захисту та самого ОСОБА_1 . Про прийняту постанову адвокат дізнався лише 26.12.2022 року від секретаря судді.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити представнику скаржника строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, результати висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.09.2022 №004724, згідно яких ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння: стимулятори та відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної поліції (а.с. 2,3,5).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії серії ААД № 147317 від 02.09.2022 року, 02.09.2022 року о 14 год. 25 хв. в м. Києві по вул. Володимирська, 55, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAІ, д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку у КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціртерапія», результат водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, для з`ясування обставин справи судом оглянутий відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Але здати біологічну речовину відмовився, пройшовши огляд у лікаря.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо посилання адвоката Малюги В.М. в інтересах ОСОБА_1 на не роз`яснення ОСОБА_1 прав та недійсність результатів проведеного огляду, спростовується наявними у справі доказами, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд у лікаря нарколога.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , заперечень чи зауважень до протоколу не вказував, чим використав право письмово повідомити про свою незгоду із зазначеним оглядом на стан сп`яніння.

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться у тому числі поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії А ААД № 147317 від 02.09.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2);

- висновком КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціртерапія», з результатом: водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 3);

- відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції (а.с.5)

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

З огляду на зазначене, твердження скаржника про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення та недоведеність факту перебування його у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом, розцінюється судом як бажання уникнути відповідальності за вчинене.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують самого факту вчинення скаржником правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, остільки його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, характер правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його підвищена суспільна небезпечність, унеможливлює застосування до особи, яка його вчинила, звільнення від адміністративної відповідальності із застосуванням заходів громадського впливу.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, а в його діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення, а тому апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката Малюги Вадима Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити адвокату Малюзі Вадиму Миколайовичу в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Малюги Вадима Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар