ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2023 Справа №607/642/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Кошманівка, Машівського району, Полтавської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , кухар господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

16.11.2022 близько 08.00 год. при проведенні шикування особового складу майором ОСОБА_2 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 , яка не прибула до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). По телефону військовослужбовець ОСОБА_1 повідомила що 19.11.2022 року прибуде у місце розташування підрозділу. Місце знаходження: не відоме. 20.11.2022 року солдат ОСОБА_1 поступила на лікування до ГС «Міжнародна Антинаркотична Асоціація». За період своєї відсутності з 16.11.2022 по 20.11.2022 солдат ОСОБА_1 була незаконно відсутня та обов`язки за посадою не виконувала. Таким чином, за викладених вище обставин, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, вчинила самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме даними, які містяться у протоколі серії ЛВТ №8 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП від 10 січня 2023 року; копією військового квитка серії НОМЕР_2 від 26.02.2022 року; доповіддю про факт самовільного залишення військової частини військовослужбовцем, що трапилось у військовій частині НОМЕР_1 від 19.11.2022 року за № 2898, доповіддю про прибуття із самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем солдатом ОСОБА_1 в ППД під час дії воєнного стану від 10.01.2023 року за № 69, довідкою ГС «Міжнародна Антинаркотична Асоціація» від 20.11.2022 року.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про оборону України, ст.1, ч.8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнною стану в Україні або на окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені особою, в умовах особливого періоду, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому вважаю, ОСОБА_3 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 40-1, 172-11, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 гривень в дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двохсот дев`яносто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4930 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (П`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

СуддяВ. Л. Дзюбич