Справа №590/804/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сатарова О. В.
Номер провадження 33/816/131/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення а апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ямпільського районного суду Сумської області від 11 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 22 жовтня 2022 о 18 год. 20 хв. в селі Антоновка Шосткинського району Сумської області, по вулиці Центральна, 6, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей) керував автомобілем «Opel - Omega», державний номерний знак НОМЕР_1 , від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану постанову, а провадження закрити з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує, що працівниками поліції до матеріалів справи не долучено жодних доказів, в тому числі відеодоказів, які підтверджують факти:

- керування транспортним засобом

- порушення Правил дорожнього руху та зупинення транспортного засобу,

- виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп яніння;

- надання пропозиції гр. ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу;

- вручення направлення та доставления до медичного закладу для проведення медичного огляду на стан сп`яніння.

При цьому вказує, що не керував транспортним засобом, та не зупинявся працівниками поліції, а лише стояв на узбіччі біля транспортного засобу, та в подальшому сидів в автомобілі, та жодних вимог Правил дорожнього руху не порушував, а лише вів розмову з іншими особами, в тому числі з водієм даного автомобіля по імені ОСОБА_3 , який і повинен був відвезти його додому.

Зазначає, що долучені до матеріалів даної справи фрагменти відеозаписів, які виготовлені з порушенням вимог чинного законодавства (порушення режиму безперервності здійснення відеозйомки), відображають виключно події, які підтверджують лише факт проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про порушення вимог вищенаведеного законодавства та визнання недопустимими даних доказів.

Враховуючи наведене доданий до протоколу відеозапис на DVD диску не є безперервним записом, що свідчить про його зміну та редагування, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв`язку із чим, доданий до протоколу відеозапис потрібно визнати неналежним та недопустимим доказом по справі. Також з відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення не вдається встановити, що він керував транспортним засобом.

Вказує, що працівниками поліції, всупереч вищенаведених вимог не було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (відсутній акт проведення огляду та будь-які інші докази), а в подальшому не вручено відповідне направлення, отже працівниками поліції не було забезпечено проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, а протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений передчасно та безпідставно.

Також, згідно відомостей протоколу не підтверджується факт його відмови, від проходження медичного огляду в закладах охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння, як того вимагає чинне законодавство.

Крім того, в протоколі не зазначено суті правопорушення - формулювання адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , що також суперечить п. 9 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року №1496/27941.

Також вказує, що поведінка працівників патрульної поліції свідчила про те, що всі їхні дії були вчинені через упереджене ставлення до гр. ОСОБА_1 .

Також зазначає, що письмові пояснення свідків які долучені до протоколу суду також не слід приймати до уваги, оскільки, як зафіксовано на відеоматеріалах, свідки не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень та їх покази зводяться до підтвердження факту відмови у підписанні протоколу гр. ОСОБА_1 , та не відповідають змісту тексту відображеному у поясненнях, які являються для працівників шаблонними та були підготовленими попередньо для даної категорії справ про адміністративні правопорушення.

В судове засідання на розгляд апеляційної скарги 03 лютого 2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності, так як відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

При цьому, суд враховує, що правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, ч.2ст.268 КУпАП.

За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 Порядку визначає, що огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Аналогічні положення містить п. 2 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що, складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться, є визначена уст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_4 вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 22.10.2022 серія ДПР18 № 174513, складеним та підписаним уповноваженою на це особою (а.с.2),

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які засвідчили, що в їхній присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3) /Жодних обставин, які б давали підстави сумніватися у поясненнях свідків, які долучено до матеріалів справи, судом під час розгляду справи не встановлено, оскільки пояснення містять підписи свідків, крім цього, перебування свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду також підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського,

- диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

- поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими ним в протоколі, з яких вбачається, що останній свою провину визнає.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи апеляційної скарги в тому, що суд розглянув справу на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 254, 256 КУпАП є недопустимими, не заслуговують на увагу та не спростовують правильного висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, посилання на долучені до протоколу докази.

Також, з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено його про дату, час і місце судового розгляду складених відносно нього матеріалів, а також в протоколі наявний підпис ОСОБА_1 , що підтверджує його згоду на зміст протоколу(арк.с. 2).

Крім того, із дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ДПР № 174513 від 22 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_1 , який переглянутий судом апеляційної інстанції при підготовці справи до розгляду, підтверджується факт як керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на відео видною що його мова є нечіткою, координація рухів порушена, так і відмова водія ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки т/з, так і в медичному закладі в присутності свідків.

Крім того, оскільки наданим відеозаписом переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при його складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння, присутність при цьому свідків, підстав для недовіри письмовим поясненням свідків у суду апеляційної інстанції не виникло, а тому доводи ОСОБА_1 про те, що письмові пояснення свідків які долучені до протоколу суду також не слід приймати до уваги, оскільки, як зафіксовано на відеоматеріалах, свідки не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень та їх покази зводяться до підтвердження факту відмови у підписанні протоколу гр.. ОСОБА_1 , та не відповідають змісту тексту відображеному у поясненнях, які являються для працівників шаблонними та були підготовленими попередньо для даної категорії справ про адміністративні правопорушення, апеляційний суд не бере до уваги.

Також з дослідженого відеозапису встановлено, що працівники поліції поводилися чемно, представилися, попросили у Шемоти документи та попередили останнього про непрацюючу фару на автомобілі. Запитали у ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, на що той кивнув головою і сказав «було». ОСОБА_1 пропонував патрульним поліцейським заплатити 2-3 тис.грн., щоб вони не складали на нього протокол, але поліцейські відмовили та попередили останнього про кримінальну відповідальність.

Тому, що стосується доводів апелянта про те, що поведінка працівників патрульної поліції свідчить про те, що всі їхні дії були вчинені через упереджене ставлення до гр. ОСОБА_1 то апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими.

Доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння до відповідного закладу охорони здоров`я , не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, враховуючи наступне.

Відповідно до п. п. 6 - 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З переглянутого відеозапису вбачається, що працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 , в присутності двох свідків пройти огляд на стан сп`яніння або на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі, однак останній категорично відмовився від його проходження, як на місці зупинки, так і у медичному закладі.

Сам бланк направлення (додаток 1 до Інструкції) не містить будь-яких даних щодо можливості відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність вказаного направлення не є порушенням з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан алкогольного сп`яніння та не спростовує порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України .

Таким чином, ні вищевказаний Порядок, ні Інструкція не містять вимог про видачу поліцейським направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у разі відмови водія від проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Доводи апелянта про те, що долучені до матеріалів даної справи фрагменти відеозаписів, які виготовлені з порушенням вимог чинного законодавства (порушення режиму безперервності здійснення відеозйомки), відображають виключно події, які підтверджують лише факт проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про порушення вимог вищенаведеного законодавства та визнання недопустимими даних доказів, а відеозапис не є безперервним записом, що свідчить про його зміну та редагування, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв`язку із чим, доданий до протоколу відеозапис потрібно визнати неналежним та недопустимим доказом по справі, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки таке твердження не спростовує факту вчинення правопорушення.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а доводи скарги про те, що зазначенні обставини в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, не заслуговують на увагу.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції однобічно та упереджено вирішив справу, не з`ясував обставин, які мають суттєве значення для встановлення істини, знехтував конституційним принципом презумпції невинуватості, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ямпільського районного суду Сумської області від 11 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.