Справа № 201/482/23
Провадження № 3/201/296/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 грудня 2022 року о 10 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Dacia», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі електроопори № 155 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху та розвороті не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Hyundai», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував прямо по вул. Набережна Перемоги з боку вул. Космічна у напрямку вул. Селянський узвіз, після чого автомобіль «Dacia», у стані некерованого руху, здійснив наїзд на перешкоди у вигляді металевих стовпчиків в місці для розвороту та перекинувся. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав сам правопорушник.

Правопорушник ОСОБА_1 під час судового розгляду свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в час та місці, зазначені в протоколі, рухаючись по вул. Набережна Перемоги з боку вул. Селянський узвіз в м. Дніпрі, йому потрібно було здійснити маневр розвороту, у зв`язку з чим він зайняв крайню ліву смугу та зупинився, надаючи дорогу транспорту, який рухався назустріч. Побачивши автомобіль «Hyundai» на значній відстані, приблизно 90-100 м, він вважав, що йому вистачить часу, щоб виконати маневр, однак, завершуючи розворот, він відчув удар у задню частину свого автомобіля.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 01 грудня 2022 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, рухаючись по вул. Набережна Перемоги з боку вул. Космічна у напрямку центра м. Дніпро по другій зліва смузі зі швидкістю приблизно 50 км/год, він побачив на відстані 30-40 м зустрічний автомобіль «Dacia», водій якого почав здійснювати маневр розвороту, перетинаючи його смугу руху, у зв`язку з чим, він був вимушений різко гальмувати, однак зіткнення все одно не вдалося уникнути.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані докази, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортами поліцейських, складеними за результатами вжитих заходів під час оформлення матеріалів за фактом ДТП; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01 грудня 2022 року зі схемою до нього, на якій зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось під час маневрування водія ОСОБА_1 , який, здійснюючи розворот, виїхав на зустрічну частину дороги та змінив свою траєкторію руху зліва направо, навскіс перетинаючи смуги вже попутного напрямку, у якому позаду наближалась водій ОСОБА_2 , внаслідок чого їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали, також у протоколі огляду зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; медичною довідкою про стан здоров`я ОСОБА_1 ; поясненнями водія-учасника пригоди ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 354364, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Таким чином суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_1 , оскільки при розгляді справи встановлено, що саме останнім було змінено траєкторію руху в той час коли інший водій ОСОБА_2 наближався позаду в попутному напрямку по смузі, на яку виїхав правопорушник, закінчуючи маневр розвороту, при цьому останній не врахував дорожню обстановку та інтенсивність руху на вказаній ділянці дороги, а отже саме його дії знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали. Тобто водій ОСОБА_1 під час розвороту та подальшої зміни напрямку руху повинен був переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки не тільки перед початком свого маневрування, а також і в ході (впродовж) всього його здійснення, однак правопорушником при виборі смуги руху і прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її інтенсивність на ділянці дороги, по якій позаду наближалась водій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетнулись між собою, так як водій ОСОБА_1 продовжив рух, виїжджаючи на смугу руху автомобіля «Hyundai».

Переглянувши у судовому засіданні відеозапис з камери зовнішнього спостереження, суд робить висновок про неналежність означеного доказу до обставин, що підлягають доказування в межах розгляду даної справи та неможливість ідентифікації на відео, через низьку якість зображення та значну віддаленість від ймовірного місця зіткнення, транспортних засобів, причетних до цієї події, зокрема неможливо визначити номерні знаки вказаних автомобілів, їх марку, модель, а також їх траєкторії руху, що відповідно не дозволяє встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди, а тому зафіксовані на відео дані не мають значення для провадження у цій справі, так як їх неможливо зіставити з тим, що викладено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Висловлювання сторони захисту з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався на великій швидкості, що, на їх думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не доведеними, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження та обґрунтування під час дослідження матеріалів адміністративної справи, а тому такі показання суд вважає неприйнятними, виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним судженням та може неправильно трактуватись цією стороною або трактуватись у вигідну для неї сторону. Вказані обставини мають суб`єктивний характер, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною особою індивідуально, а тому ці відомості не підлягають спростуванню або доведенню їх правдивості, тобто не можуть бути визнані достовірними.

Водночас суд вважає, що аргументи захисту щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху не заслуговують на увагу при розгляді даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин, викладених у даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без зміни траєкторії руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній лише рухався у напрямку, що був обраний ним раніше, не наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, водночас саме водій ОСОБА_1 здійснював маневр розвороту, у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали.

При цьому клопотання захисника про необхідність отримання додаткових доказів, зокрема дослідження даної події зіткнення експертним шляхом, суд вважає недоцільним і таким, що лише безпідставно затягне розумні строки розгляду цієї справи в разі його задоволення, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна така кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, водночас даних матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній. Разом з тим слід звернути увагу учасників провадження, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, встановлення наявності вказаних у клопотанні обставин адміністративного правопорушення підлягає з`ясуванню саме при розгляді справи відповідним органом (посадовою особою), в даному випадку судом.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем «Hyundai».

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі восьмисот п`ятдесяти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі п`ятисот тридцяти шести гривень вісімдесяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко