Справа № 603/110/23
Провадження № 3/603/57/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який не працює,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 24.02.2023 року приблизно о 21 год 15 хв, перебуваючи за місцем спільного проживання, що за адресою: с. Дубенка Чортківського району Тернопільської області, вчинив відносно матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилось у нецензурних висловлюваннях, погрозах, залякуванні, намаганні вигнати з будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 618019 від 27.02.2023 року, згідно якого 24.02.2023 року приблизно о 21 год 15 хв ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання, що у с. Дубенка Монастириської міської територіальної громади, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , яке виразилось у нецензурних висловлюваннях, погрозах, залякуванні, виганянні з будинку, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю постраждалої;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 24.02.2023 року, згідно яких 24.02.2023 року о 21 год 15 хв її син ОСОБА_1 за місцем спільного проживання вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, що виразилось у словесних образах та погрозах, приниженнях, залякуванні, висловлюваннях нецензурною лайкою та намаганні вигнати її з житлового будинку;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 24.02.2023 року, згідно яких 24.02.2023 року приблизно о 21 год 15 хв її брат ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, вчинив відносно матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: шарпав за одяг, виганяв з будинку, погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурними словами.

Відповідно до п. п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»: домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в діях правопорушника містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (погрози, образи чи переслідування), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При обранні виду адміністративного стягнення судом згідно вимог ст. 33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, та вважає за доцільне обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

У силу ст. 40-1 КУпАП із правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя Ю. Г. Гудкова