ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1211/22 Номер провадження 33/814/824/23Головуючий у 1-й інстанції Фоміна Ю.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Даценко Н.В., , за участі представника Полтавської митниці Ковальова О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Полтавської митниці на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Встановлено, що Полтавській митниці проводились перевірочні заходи з приводу перебування на митній території України транспортного засобу «NISSAN ALMERA» р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за результатами яких з`ясовано, що відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» зазначений вище автомобіль 01 травня 2018 року в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС на митну територію України в режимі «Транзит» ввіз ОСОБА_1 .

Станом на 14 лютого 2022 року вищезазначений автомобіль, до митного органу призначення не доставлений.

По даному факту у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол ПМП №0024/80600/22 від 14 лютого 2022 року за ознаками ч. 6 ст. 470 МК України.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2022 року провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , за ч. 6 ст. 470 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з постановою суду її оскаржує Полтавська митниця, просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 40 МК України. Зазначає, що правопорушення носить триваючий характер, а тому слід застосувати норму МК України, яка була чинна на момент його виявлення відповідальним органом.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст. 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 ч.1 ст. 95 МК України, передбачено, що для автомобільного транспорту встановлюються строк транзитних перевезень у 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

Протоколом про порушення митних правил № №0024/80600/22 від 14 лютого 2022 року встановлено, що ОСОБА_1 01 травня 2018 року було ввезено на митну територію України транспортний засіб особистого користування ОСОБА_2 з метою транзиту, який продовжує використовувати на митній території України.

Разом з тим, на момент ввезення транспортного засобу диспозиція ст. 470 МК України передбачала відповідальність, зокрема, за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення.

Зазначена норма закону складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч. 6 ст. 470 МК України у діючій редакції.

Законом України №2612-VII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 470 МК України, яка наразі містить 6 частин.

Відповідно до Закону України №2725-VIII від 16 травня 2019 року, редакція ч. 6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.

Диспозицією ч.6 ст. 470 МК України встановлена відповідальність за перевищення встановлених статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення цього правопорушення передбачене накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися як правопорушення.

Згідно з положенням ст. 3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені МК України, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

У рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Однак, такі дії на час ввезення вказаного транспортного засобу як окремий склад правопорушення законом (МК України) не були передбачені.

Отже, дії ОСОБА_1 в редакції Закону, який був чинним на час скоєння правопорушення, утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що положення ч. 6 ст. 470 МК України, на час ввезення вказаного транспортного засобу не діяла і не була передбачена законом, як окремий склад правопорушення та посилює відповідальність за адміністративні правопорушення, порівняно з попередньою редакцією ст. 470 МК України, а тому підстав для притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч.6 ст.470 МК України у чинній наразі редакції не узгоджується з положеннями закону.

Апеляційний суд за результатами розгляду справи погоджується із висновком суду першої інстанції, що в межах даного провадження відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.

Доводи апеляційної скарги, що дане адміністративне правопорушення є триваючим, а тому слід застосувати норму права, яка була чинна на момент його виявлення не спростовує того факту, що фактично адміністративне правопорушення було вчинене у перший день перевищення терміну транзиту транспортного засобу і кваліфікувати дане правопорушення слід за нормою закону, чинною на момент його скоєння.

Справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою - п`ятою статті 470 МК України, розглядаються органами доходів і зборів, а тому апеляційний суд позбавлений права розглядати справу про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.

Підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України у чинній наразі редакції відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця