Справа № 199/5413/22
ПОСТАНОВА

іменем України

10.05.2023 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ,

-який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

-за участю:

особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисників адвокатів Завалко В.Ю., Бакуліна І.С., потерпілої - ОСОБА_2 , представника потерпілої адвоката Андрієнко С.В.

ВСТАНОВИВ:

06.07.2022 року о 13:40 годині у місті Дніпрі на вул. Полтавське Шосе, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2170» державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі вулиці Мохова, в населеному пункті рухався зі швидкістю більш ніж 50 км/г, зі слів 65 км/г у разі чого допустив зіткнення з автомобілем «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 внаслідок чого остання перекинулась. Крім того, водій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження. При ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріального збитку. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Завалко В.Ю, категорично заперечували проти фактів викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та вважали що у даній ДТП винна саме водій ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_1 додав, що 06.07.2022 року по вул. Полтавське Шосе він рухався в крайній правій смузі зі швидкістю 60 км/годину та перед ним транспортних засобів не було. У той момент на зустріч їхала фура, внаслідок чого він почав екстрено гальмувати, та уводити руль у бік, щоб уникнути зіткнення, але не зміг, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2 . Захисник Завалко В.Ю. на підтвердження невинуватості свого підзахисного надав суду висновок експертного дослідження від 25.08.2022.

Потерпіла ОСОБА_2 та її представник Андрієнко С.В. погодились з обставинами викладеними у протоколі та надали суду клопотання про призначення по справі комплексної транспортно-трасологічної та судово-автотехнічної експертизи.

Судом, 05.09.2022, із врахуванням роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - призначено у межах адміністративного провадження №199/5413/22 за фактом цього ж ДТП за звинуваченням ОСОБА_1 комплексну судову автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз. При цьому на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1)чи спроможні покази водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині механізму розвитку ДТП?

2)яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .?

3)яка була швидкість руху автомобіля ВАЗ-2110 реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 виходячи із сліду гальмування, відкидання транспортних засобів та з урахуванням деформацій, отриманих транспортними засобами?

4)чи встигав автомобіль РЕНО реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , покинути смугу руху автомобіля ВАЗ-2110 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 ,?

5)чи мали технічну можливість водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уникнути даної пригоди?

6) дії кого з водіїв ОСОБА_2 чи ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою?

Разом з наведеним, при призначенні комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, суд визнав недопустимим доказом Висновок експертного дослідження від 25.08.2022 №ЕД-19/104-22/25473-ІТ, який було складено судовим експертом Троценко К.О., оскільки вказаний Висновок було складено без дотримання вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, а саме, у вступній частині Висновку експерта, не зазначено про попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.

Так, 03.05.2023, до суду, з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов Висновок експерта від 28.03.2023 року за № 5371/5372-22, у відповідності до якого:

1.Пояснення водія ОСОБА_1 , в частині здійснення ним руху в крайній правій смузі зі швидкістю 60-65км/год з технічної точки зору є неспроможними.

Пояснення водія ОСОБА_2 в тій частині, що, на момент початку руху та виїзду на проїзну частину вул. Полтавське шосе, з правого боку були відсутні інші транспортні засоби з технічної точки зору, в сукупності з іншими зазначеними нею вихідними даними, є спроможними.

2. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «РЕНО» ОСОБА_2 регламентувались вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», п.16.11, п. 10.1 Правил дорожнього руху України у відповідності до яких, перед початком руху на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, вона повинна була впевнитись у безпеці та дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя по головній дорозі незалежно від напрямку їх подальшого руху.

В даній дорожній обстановці, на ранньому етапі розвитку події, водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_1 , при наближенні до перехрестя нерівнозначних доріг, повинен був вибирати швидкісний режим руху не більше визначених вимогами дорожніх знаків 3.29 «обмеження максимальної швидкості 90, 70, 50», що регламентовано вимогами п. 12.9 «б» ПДР України, а з моменту зміни дорожньої обстановки та виникнення небезпеки для руху, повинен був негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки, що регламентовано вимогами п. 12.3 ПДР України.

3. Швидкість руху автомобіля «ВАЗ» з урахуванням гальмування, деформації та переміщення після зіткнення, знаходиться в діапазоні 89,4 96,7 км/год.

4. (Згідно пояснень водія ОСОБА_1 ) Оскільки пояснення водія ОСОБА_1 в частині параметрів руху керованого ним автомобіля «ВАЗ» перед зіткненням з автомобілем «РЕНО» є технічно неспроможними, а вихідні дані згідно пояснень ОСОБА_1 , які зазначені у висновку експертного дослідження № ЕД-19/104-22/25473-ІТ, згідно постанови суду не приймати до уваги, то вирішити поставлене питання в умовах пояснень водія ОСОБА_1 не надалось можливим.

4. ( Згідно пояснень водія ОСОБА_2 ) В умовах даного варіанту, за умов дотримання водієм автомобіля «ВАЗ» швидкісного режиму. Встановленого дорожніми знаками 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70, 50», та траєкторії руху без застосування гальмування, автомобіль «РЕНО», при незмінній траєкторії та швидкості руху. Встигав би покинути межі смуги руху автомобіля «ВАЗ» та межі проїзної частини вул. Полтавське шосе.

5. (Згідно пояснень водія ОСОБА_1 ) якщо виходити за умов, що на момент виїзду автомобіля «РЕНО» на головну дорогу водій ОСОБА_2 мала об`єктивну можливість виявити автомобіль «ВАЗ», який здійснював рух головною дорогою з перевищенням швидкості, то в умовах даного варіанту водій ОСОБА_2 мала технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем «ВАЗ» шляхом дотримання вимог дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу», п. 16.11 ПДР України.

6. (Згідно пояснень водія ОСОБА_1 ) Якщо виходити за умов, що на момент виїзду автомобіля «РЕНО» на перехрещення головної дороги водій ОСОБА_2 мала об`єктивну можливість виявити автомобіль «ВАЗ», який здійснював рух головною дорогою з перевищенням швидкості, то в умовах даного варіанту, дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», п. 16.11 ПДР України та з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з зіткненням з автомобілем «ВАЗ».

6. ( Згідно пояснень водія ОСОБА_2 ) В умовах даного варіанту в діях водія автомобіля «РЕНО» ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п. 10.1 ПДР України не вбачається. В умовах даного варіанту вирішення поставленого питання в цілому не надалось можливим з причин зазначених у дослідницькій частині даного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Так, як слідує з Висновку експерта від 28.03.2023 року за № 5371/5372-22, ( аркуш 27 із 36 ), експертом встановлено, що швидкість руху автомобіля «ВАЗ» з урахуванням гальмування, деформацій та відкидання знаходилась в діапазоні 89,4-96.7 км/год.

Співставивши пояснення водія ОСОБА_1 , в частині швидкості руху автомобіля «ВАЗ» (60-65) з результатами розрахункової швидкості руху автомобіля ВАЗ (89,4-96.7 км/год), дійшов висновку про те, що вказана водієм ОСОБА_1 швидкість руху автомобіля «ВАЗ» менша за розрахункову, тому з технічної точки зору вказані ним швидкісні дані є неспроможними. Крім вказаного, експерт, співставивши пояснення водія ОСОБА_1 , в частині здійснення ним руху в крайній правій смузі з зафіксованою на схемі місця ДТП слідової інформації, дійшов висновку про неспроможність його пояснень в частині здійснення руху в крайній правій смузі.

Експерт, ( аркуш 32,33 із 36 ),відмітив, що згідно матеріалів справи, перед перехрестям встановлено дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70,50» перевищувати яку, відповідно до вимог п.129 «б» Правил дорожнього руху України заборонено. Результати порівняння, дозволили експерту дійти висновку, що в даній дорожній обстановці, за умов руху з допустимою швидкістю 50 км/год, водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом дотримання ним вимог дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та п.12.9 «б» Правил Дорожнього руху. На ранньому етапі розвитку даної ДТП, з моменту об`єктивного виявлення водієм ОСОБА_1 автомобіля «РЕНО», який перетинав перехрестя нерівнозначних доріг, застосуванню заходів до зниження швидкості руху від водія ОСОБА_1 вимагали не дії водія автомобіля «РЕНО», а вимоги дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70, 50», при цьому це, якщо виходити з пояснень водія ОСОБА_2 , відповідно до проведеного дослідження по питанню № 4, дозволяло водію автомобіля «РЕНО» покинути межі перехрещуваної проїзної частини вул. Полтавське шосе, що технічної точки зору виключало би зіткнення.

Тобто, висновком експерта від 28.03.2023 року за № 5371/5372-22, констатовано, що ОСОБА_1 допустив перевищення, дозволеної у населених пунктах, руху транспортного засобу ВАЗ-2110 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За наведених вище обставин, вважаю, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 069247 від 25.07.2022 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- схемою з місця ДТП, відповідно на якій зафіксовано ДТП, фото таблицею до неї;

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 ;

- висновком експерта від 28.03.2023 року за № 5371/5372-22, відповідно до якого, ОСОБА_1 перевищив швидкість руху;

- іншими матеріалами справи у своїй сукупності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на наведене, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, як такі, що виразилися в порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з наведеним, як слідує зі змісту Висновку експерта ( аркуш 35 із 36 ), згідно пояснень водія ОСОБА_1 , якщо виходити за умов, що на момент виїзду автомобіля «РЕНО» на перехрещення головної дороги водій ОСОБА_2 мала об`єктивну можливість виявити автомобіль «ВАЗ», який здійснював рух головною дорогою з перевищенням швидкості, то в умовах даного варіанту, дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», п. 16.11 Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з зіткненням з автомобілем «ВАЗ».

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16.08.2022 (справа №199/5404/22 провадження 3/199/3076/22), ОСОБА_2 , за подіями ДТП 06.07.2022, була притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання вимог п.16.11., 2.1 розділ 33 ПДР України.

Проте, притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, - не спростовує висновків суду, про доведеність винуватості ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, в межах саме даного провадження, та не впливає на правову кваліфікацію його дій саме за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 069247, правопорушення було вчинено 06.07.2022 року, а тому останнім днем притягнення до відповідальності ОСОБА_1 було 06.10.2022 року, у той же час, справа про адміністративне правопорушення, після проведення експертизи, надійшла до суду 03.05.2023 року, тобто на момент надходження справи до суду строки притягнення до відповідальності ОСОБА_1 вже минули, оскільки вони знаходяться поза за межами тримісячного строку передбаченого ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене та з урахування положень ст. 38 КУпАП прихожу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення поза розумним сумнівом та про необхідність закриття справи у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик