Справа№938/169/23
Провадження № 3/938/95/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, офіційно неодруженого, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, за ч.1 ст.173-2 Кодексу Украни про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

потерпілої особи: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушеня серії ВАВ№437116 від 13.03.2023 ОСОБА_1 , 13.03.2023 приблизно о 17год. 00хв. за адресою: смт Верховина, присілок Швейково Верховинського району Івано-Франківської області, перебуваючи у нетверезому стані вчинив домашнє психологічне насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме, словесно висловлював образи щодо неї, за що передбачена відповідальність за ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідалності ОСОБА_1 в судовому засіданні, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнав в повному обсязі, однак відмовився давати пояснення в силу положень ст.63 Конституції України, про що подав письмову заяву.

Особа, яка зазначена у протоколі, як потерпіла особа - ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснила, що 13.03.2023 ОСОБА_1 прийшов відвідати своїх дітей, які проживають з нею в смт Верховина, присілок Швейково Верховинського району Івано-Франківської області, оскільки на даний час він проживає окремо. Будучи у стані алкогольного сп`яніння він упав на дитячі ходунки. Вона розізлилася з цього приводу та викликала поліцію. Вказала, що ОСОБА_1 її не ображав. Вона не знає, що написано в поясненнях, оскільки їх писав працівник поліції, а вона підписала їх, нечитаючи. Вона не казала працівникам поліції, що ОСОБА_1 кричав на неї.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Стаття 280 зазначеного Кодексу передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують або відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до методичних роз`яснень щодо природи домашнього насильства визначено, що метою такого завжди є встановлення контролю над жертвою, коли кривдник намагається бути єдиним "розпорядником" її життя. Підкоряючись, жертва стає безпорадною, не може правильно оцінювати ситуацію, більше навіть не намагається себе захистити.

КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства. Будь-яка суперечка чи конфлікт, які виникають між членами сім`ї, не можуть однозначно трактуватись, як домашнє насильство.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Згідно адміністативного протоколу ОСОБА_1 13.03.2023 вчинив домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме а саме, словесно висловлював образи щодо неї.

Разом з тим, такі обставини, зазначені у адміністративному протоколі спростовуються поясненнями потерпілої особи, отриманими судом безпосередньо у судовому засіданні, та самими матеріалами справи.

Так, потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що 13.03.2023 вони з ОСОБА_1 взагалі не сварилися. Вона дійсно виклика поліцію, бо розсердилася на ОСОБА_1 , який прийшов відвідати їхніх спільних малолітніх дітей, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та поламав дитячі ходунки. Зазначена у письмових поясненнях її позиція, викладена працівником поліції, вона підписала їх, однак не читала. Вона не казала, працівнику поліції, що ОСОБА_1 ображав її чи кричав на неї.

Пояснення потерпілої ОСОБА_2 підтверджуються також і матеріалами справи. Зокрема, як вбачається із рапорту старшого інспектора-чергового Верховинського РВП Б. Єремійчука 13.03.2023 о 19.08год надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки смт Верховина, присілок Швейково Верховинського району Івано-Франківської області про те, що чоловік в стані сп`яніння та поводиться неадекватно. В будинку є 7 малих дітей.

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.03.2023 вбачається, що ОСОБА_2 повідомила про те, що 13.03.2023 близько 17.00год. ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння прийшов до хати та поламав дитячі ходунки та конфліктує у помешканні, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Дані документи не містять посилання на те, що ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство відносно потерпілої ОСОБА_2 , яке б проявлялося у висловлюванні в її адресу нецензурними словами.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином з безпосередньо досліджених доказів, не вбачається, що дії вчинені ОСОБА_1 , 13.03.2023, про які йдеться в протоколі, носять характер саме домашнього насильства, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а суддя не може прийняти в якості доказу протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в ньому містяться лише одноосібні висновки поліцейського, які не підтверджені будь-якими іншими доказами.

Окрім цього, у протолі про адміністративне правопорушення не зазначено, що вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст.173-2 КУпАП спричинили настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Суд не приймає до уваги, долучені до матеріалів справи, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , оскільки такі, як заначила сама ОСОБА_2 написані поліцейським та викладені в них обставини не відповідають дійсності.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у Рішенні по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Викладене у сукупності свідчить про те, що по справі не встановлено об`єктивних даних про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до положень п.1 ст.247 КпАП обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суддя дійшов висновку, що суду не надано достатніх, допустимих та належних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КпАП України, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247,283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС