ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/17568/22

3/522/1130/23

14 березня 2023 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Дукіної Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 374868 від 09.11.2022р., ОСОБА_1 інкримінується те, що 09.11.2022 о 20 год. 00 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробьова, 9, гр. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на законну вимогу інспектору УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сочеміна І.І. припинити правопорушення, при цьому в грубій формі висловлювався на адресу працівників поліції та погрожував фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 у суді свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав та подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення в якому зазначив, що з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 374868 від 09.11.2022 року, він не погоджується, та 09.11.2022 року о 20 год. 00 хв., за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробьова, 9, він не вчиняв злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Крім того, вважає, що надані суду докази не можуть бути визнані належними та беззаперечними доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки вказаний протокол було складено без достатніх на то підстав та з порушенням вимог діючого законодавства і відомчих інструкцій.

У суді представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Дукіна Д.С. також просила провадження у справі стосвно ОСОБА_1 закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю виходячи з наступного.

Так, для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння.

Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Тобто протиправним діянням буде злісна непокора щодо кожного розпорядження чи вимоги поліцейського, якщо вони законні та пред`являються у процесі виконання ним службових обов`язків, зокрема з охорони громадського (публічного) порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є вина (в даному випадку у формі умислу), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Водночас, підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Стаття 185 КУпАП є бланкетною правовою нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Зазначаючи в протоколі фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, ініціатор його складення не вказав про порушення ним вимог відповідного нормативно-правового акту.

Таким чином, на час виявлення вказаних в протоколі обставин та складання вказаного протоколу мало би бути посилання на порушення вимог конкретного нормативно-правового акту, однак цього зроблено не було.

Крім того, в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Тобто слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

З даної норми вбачається, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги чи розпорядження співробітника поліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 09.11.2022 о 20 год. 00 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробьова, 9, не виконував законну вимогу поліцейського про припинення правопорушення.

Крім того, протокол не містить відомості які саме та в якій формі були вказані розпорядження (вимоги) працівника поліції, під час виконання ним службових обов`язків, що позбавляє, як Суд так і сторону захисту, встановити та перевірити чи взагалі були хоч якісь розпорядження (вимоги).

Разом з тим, з протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається того факту, що ОСОБА_1 вчинив саме злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, так як не зазначено яке саме розпорядження чи вимогу ОСОБА_1 не виконав, зокрема чи було воно наполегливим, неодноразово повтореним, законним.

Отже, суд приходить до висновку, що у вищевказаному протоколі фабула правопорушення не конкретна, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично викладена загальна фраза без конкретизації, в чому саме проявилась непокора, тобто відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, за не виконання так як і за неодноразовість взагалі не згадується, так як і про те, які протиправні дії вимагали припинити, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Ці обставини свідчать про те, що працівниками поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Наявність в матеріалах справи як доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у розумінні ст. 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Крім того, досліджений запис з нагрудної камери поліцейського не містить підтвердження щодо наявності в діях ОСОБА_1 непокори предтавнику вказаного органу, натомість фіксує діі працівників поліціі відносно особи, на яку складено протокол.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 вчинив діяння або бездіяльність, які охоплюються ст. 185 КУпАП.

Наведене указує на те, що у ході провадження у цій справі особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення фактично не було встановлено події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Крім того, судом з УПП в Одеській області було витребувано відео з місця події, при досліджені якого, суд також прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки, у складеному уповноваженою особою протоколі про адміністративне правопорушення не вказано про обставини, що відображають об`єктивну сторону правопорушення, а зазначена обставина, не утворює юридичного складу правопорушення, а тому з урахуванням вказаних рішень ЄСПЛ вважаю, що усунення цих недоліків Судом призведе до порушення ст. 6 Конвенції, а тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 185, 245, 247, 251, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 374868 від 09.11.2022 р. за ст. 185 КУпАП, - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя К.О.Лагода