П О С Т А Н О В А

02 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши клопотання адвоката Петришинець Романа Васильовича, що діє від імені правопорушника ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 грудня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496, 20 грн. судового збору.

Відповідно до постанови, - 19.08.2022, о 21.00 год., в м. Чоп, по вул. Бокшая, 8, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Lexus GX 470», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Петришинець Р. В., що діє від імені правопорушника ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі адвокат вказує на незаконність постанови судді місцевого суду, просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Одночасно апелянт порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що він не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи, копію постанови отримав тільки 05 січня 2023 року.

Перевіривши доводи апелянта, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Як вбачається з матеріалів справи, - постанова судді винесена 29 грудня 2022 року, що свідчить про те, що останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 09 січня 2023 року, оскільки 08 січня 2023 року припадає на вихідний день (неділя).

Апеляційну скаргу подано 10 січня 2023 року (згідно штампу Ужгородського міськрайонного суду), тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду.

Судом не встановлено поважних причин, через які правопорушник ОСОБА_1 та його адвокат Петришинець Р. В. не подали апеляційну скаргу у передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушнику ОСОБА_1 та його адвокату Петришинець Р. В. було відомо, що відносно правопорушника складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1, 7). У справі також є клопотання про долучення доказів адвокатом Петришинець Р. В. (а.с.11), пояснення у справі, а також додаткові пояснення, що подані та підписані адвокатом та правопорушником (а.с.16-26). Крім того, адвокат Петришинець Р. В. був присутній у судовому засіданні в Ужгородському міськрайонному суді , що відбулося 22 грудня 2022 року та давав свої пояснення з приводу події та обставин правопорушення. У судове засідання 29 грудня 2022 року, коли була винесена постанова адвокат не з`явився, при цьому подав додаткові пояснення до справи.

З клопотання про поновлення строку слідує, що адвокат дізнався про наявність постанови 05 січня 2023 року, однак, незважаючи на це, вчасно не подав апеляційну скаргу. Наведені адвокатом доводи про те, що він спочатку не міг зідзвонитися з своїм клієнтом, а потім були вихідні дні, апеляційний суд відхиляє, оскільки навіть у цьому випадку, адвокат мав змогу подати апеляційну скаргу 09 січня 2023 року, тобто в останній день строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду.

Отже, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом обставини не перешкоджали реалізації права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у передбачений ст. 294 КУпАП строк.

Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Існування інших обставин, які би свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі сторона захисту не посилається у клопотанні про поновлення пропущеного строку.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.

Отже, апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката Петришинець Романа Васильовича, що діє від імені правопорушника ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду відмовити.

Апеляційну скаргу адвоката Петришинець Романа Васильовича, що діє від імені правопорушника ОСОБА_1 , на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 грудня 2022 року повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.