КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/14025/22

Суддя в суді першої інстанції: Косик Л.Г.

Провадження № 33/824/1036/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Гаврюшенко К.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. (а.с. 9-10).

Не погодившись з вказаною постановою, 17 січня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 15-28).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що постанова суду є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначав, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що він керував з ознаками наркотичного сп`яніння, однак жодну з ознак наркотичного сп`яніння на місці зупинки поліцейським не було зазначено. Також з відеозапису вбачається, що працівником поліції під час пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння не було роз`яснено його права, процедуру огляду та право на захист. До протоколу взагалі не було долучено направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що суперечить вимогам законодавства та є підставою для закриття провадження. Крім того, відеозапис є неналежним доказом, оскільки матеріали справи не містять конкретизованих даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не підтверджує наявність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а свідчить про упереджене та суб`єктивне ставлення працівників поліції до особи, на яку складено протокол.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та зазначив, що його не було належним чином повідомлено про розгляд справи судом першої інстанції, справу було розглянуто за його відсутності, а оскаржувану постанову було отримано його захисником 13 січня 2023 року. Пояснював, що судове засідання було призначено на 09 грудня 2022 року, його захисник прибув на судове засідання 09 грудня 2022 року, але у суді було відсутнє електропостачання, у зв`язку з чим неможливо було дослідити відеозапис та розглянути справу, тому засідання було відкладено на 13 січня 2023 року на 10 год. 00 хв. Проте 13 січня 2023 року було з`ясовано, що судом було винесено постанову ще 09 грудня 2022 року.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Домітращук І.М. підтримала скаргу і просила її задовольнити.

Апелянт ОСОБА_1 був сповіщений на зазначену ним в апеляційній скарзі поштову адресу, представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Домітращук І.М. була повідомлена на зазначену нею адресу електронної пошти. Повідомлення ОСОБА_1 повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за вказаною ним адресою, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) до суду від апелянта не надходили. Поряд з цим, представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Домітращук І.М. в судовому засіданні підтвердила факт повідомлення ОСОБА_1 про розгляд його справи апеляційним судом про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 36-38, 46-49).

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, проте неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 37).

Наведені обставини свідчать, що ОСОБА_1 , який звернувся до апеляційного суду із скаргою, повідомлений про розгляд справи апеляційним судом і мав цікавитись рухом справи в суді апеляційної інстанції за поданою ними скаргою.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Домітращук І.М., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з постанови Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання (а.с. 9-10).

При цьому, у матеріалах справи відсутня судова повістка про виклик у судове засідання ОСОБА_1 , з якої можна було б встановити дату призначеного судового розгляду. Також відсутні докази належного сповіщення ОСОБА_1 чи його захисника про судове засідання, призначене на 09 грудня 2022 року.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що його захисник Домітращук І.М. прибула на судове засідання 09 грудня 2022 року, але у суді було відсутнє електропостачання, у зв`язку з чим неможливо було дослідити відеозапис та розглянути справу, тому засідання було відкладено на 13 січня 2023 року на 10 год. 00 хв.

Вказані обставини підтверджуються відповіддю Святошинського районного суду міста Києва на адвокатський запит адвоката Домітращук І.М., де зазначено, що 09 грудня 2022 року у суді з 09 год. 05 хв. до 12 год. 05 хв., а також з 15 год. 10 хв. до 18 год. 00 хв. було відсутнє електропостачання. Згідно журналу відвідувачів Святошинського районного суду міста Києва 09 грудня 2022 року о 09 год. 50 хв. було зафіксовано вхід до будівлі суду адвоката Домітращук І.М. до каб. 702 (суддя Косик Л.Г.) (а.с. 41).

При цьому, як зазначено у скарзі, у зв`язку з відсутністю електропостачання засідання було відкладено на 13 січня 2023 року на 10 год. 00 хв., проте, 13 січня 2023 року було з`ясовано, що судом було винесено постанову ще 09 грудня 2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Доводи апелянта ОСОБА_1 щодо можливих, на його думку порушень суду першої інстанції, зокрема відсутності факту розгляду справи 09 грудня 2022 року у зв`язку із відкладенням судом розгляду справи на 13 січня 2023 року, про що нібито було повідомлено судом захисника ОСОБА_1 - адвоката Домітращук І.М., об`єктивними доказами по справі не підтверджені. Натомість, за матеріалами справи, які надійшли до апеляційного суду, судом першої інстанції проведений і закінчений розгляд адміністративної справи саме 09 грудня 2022 року із винесенням постанови. Посилання апелянта на відсутність електроенергії не може бути визнано об`єктивним доказом визнання наявності тих обставин (наявності в діях працівників суду першої інстанції ознак введення в оману захисника ОСОБА_1 - адвоката Домітращук І.М. щодо погодження із захисником перенесення судового засідання на іншу дату та спотворення судового розгляду із проведенням такого «заднім» числом) про які стверджує апелянт (а.с. 40-41).

Крім того, встановлення цих обставин (щодо наявності (відсутності) в діях працівників суду першої інстанції ознак введення в оману ОСОБА_1 та (або) його захисника про погодження перенесення судового засідання на іншу дату та спотворення судового розгляду із фактичним проведенням такого «заднім» числом), в рамках цієї адміністративної справи не є предметом перегляду апеляційним судом.

Поряд з цим, з метою реалізації права на апеляційне оскарження, частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, за змістом положень вказаної частини другої статті 294 КУпАП передбачена можливість, у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, поновлення такого строку судом за відповідним клопотанням апелянта.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду з поважних причин, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 370587 від 07 жовтня 2022 року водій ОСОБА_1 о 12 год. 40 хв. в м. Києві по Кільцевій дорозі, 3, керував автомобілем БМВ, р.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, звужені зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу додані: диск з відеозаписом з відеореєстратора 471680, розписка ОСОБА_1 (а.с. 2-3).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не вказав, в протоколі в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» водій зазначив «від огляду у лікаря-нарколога відмовляюся».

Пунктом 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 1-3).

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу працівник поліції повідомив, що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, запитав ОСОБА_1 чи він вживав наркотичні засоби, на що ОСОБА_1 відповів, що він «курив траву». На пропозицію поліцейського проїхати на огляд до лікаря-нарколога для визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився пославшись на те, що поспішає у справах (відеозапис 12:41:00 - 12:41:35). Заперечень стосовно протоколу та дій поліцейських ОСОБА_1 не висловлював (а.с. 3).

Крім того, 07 жовтня 2022 року ОСОБА_1 написав розписку про те, що він керував БМВ, р.н. НОМЕР_1 та був зупинений поліцейськими, на пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння відмовився у зв`язку з браком часу, зобов`язався не керувати автомобілем протягом доби (а.с. 2).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи направлення водія транспортного засобу на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Доводи апелянта щодо відсутності фіксації на відеозаписі роз`яснення працівником поліції порядку направлення водія на огляд до лікаря-нарколога є неспроможними з огляду на зафіксований на відео поліцейської боді-камери, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд до лікаря-нарколога та зафіксований факт відмови водія від проходження такого огляду, що і є складом адміністративного правопорушення. При цьому, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 були роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 (а.с. 1).

Посилання апелянта на практику Київського апеляційного суду в інших справах не створюють преюдиції у цій справі, не спростовують встановлених обставин цієї справи щодо винності ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, тому суд апеляційної інстанції визнав їх неспроможними і відхилив.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець