П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла з Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешк. АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу серії ВАВ №284572 від 25.01.2023 року, вбачається, що 25.01.2023 р. близько 11:45 год. за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 на фоні непорозуміння у побуті психологічно тиснула на свого сина ОСОБА_2 , чим здійснила психологічний тиск та словесно ображала його, чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечила, пояснила, що саме вона викликала поліцію. 25.01.2023 повернувшись додому за своїм постійним місцем проживання АДРЕСА_1 , де мешкає і її син, вона виявила подругу сина. Остання на неодноразові наполегливі прохання ОСОБА_1 , покинути її квартиру не йшла із помешкання, в подальшому саме ОСОБА_1 , у зв`язку із вказаним викликала поліцію.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Зазначені вище діяння можуть проявлятися у наступних формах: насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, одежі, коштів, тощо.

Під психологічним насильством у сім`ї розуміється насильство, пов`язане із дією одного члена сім`ї на психіку іншого шляхом словесних образ, погроз, переслідування, яким умисно спричиняється емоційна невпевненість та нездатність себе захистити, чим завдається або може бути завдана шкода психічному здоров`ю цього члена сім`ї.

За змістом протоколу про адміністративне вбачається, що 25.01.2023 р. близько 11:45 год. за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 на фоні непорозуміння у побуті психологічно тиснула на свого сина ОСОБА_2 , чим здійснила психологічний тиск та словесно ображала його, чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом із тим, згідно рапорту що зареєстрований в ЄО за №1281, про домашнє насильство заявила за №102 ОСОБА_1 , кривдником вказано ОСОБА_2 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , він вказує на те, що 25.01.2023 він та його співмешканка ОСОБА_3 , прийшли за його місцем проживання АДРЕСА_1 , пішли в кімнату, це не сподобалося його мамі ОСОБА_4 , внаслідок чого у них виник конфлікт.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , повернувшись додому 25.01.2023 о 11:45 год., побачила у себе у квартирі подругу сина ОСОБА_2 , попросила її піти, однак вона не хотіла. ОСОБА_1 , та подруга її сина почали сперечатися.

При цьому, матеріали адміністративної справи не містять жодних даних яким саме чином (дії, бездіяльність, образами чи в будь-якій іншій усній формі) ОСОБА_1 психологічно тиснула на свого сина ОСОБА_2 , чим здійснила психологічний тиск на такого. Крім цього в поясненнях доданих до матеріалів справи відсутні жодні докази словесного ображання ОСОБА_1 свого сина ОСОБА_2 ..

Крім того, факт обопільної сварки, не може вказувати на наявність дій психологічного характеру відносно виключно ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю. У своїй сукупності наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 , ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» насильство в сім`ї, це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю; фізичне насильство в сім`ї умисне нанесення одним членом сім`ї іншому члену сім`ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров`я, нанесення шкоди його честі і гідності; психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Доказів дій ОСОБА_1 на психіку ОСОБА_2 шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, встановлені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» У цьому Законі визначені такі поняття як«кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі» та «особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі». Закон передбачає, що одна з осіб кривдник займає активну позицію та вчиняє домашнє насильство щодо постраждалої особи, яка є жертвою цього насильства. Тобто, чітко визначені ролі кривдника та постраждалого. Разом з тим Закон не передбачає, що постраждала особа може одночасно бути кривдником особи, що вчинила домашнє насильство щодо постраждалого.

Таким чином судом не встановлено, що з об`єктивної сторони мали місце дії з боку ОСОБА_1 які б могли заподіяти шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , сварка відбулась на побутовому грунті.

Наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що в ході провадження у цій справі не доведено наявності в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що в протоколі про адміністративне вина у вчиненні ОСОБА_1 , правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.