Справа № 559/484/23
Провадження № 3/559/343/2023
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2023 м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Панчук М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи в/ч НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності не притягався,
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
за участі захистника - адвоката Рідченко М.В.,
встановив:
як вбачається із протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 13.02.2023 (а.с. 1- 4), 09.02.2023 старший лейтенант ОСОБА_1 перебував на території в/ч НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду (воєнного стану).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП адміністративна справа за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не відноситься до категорії справ, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язкова. Таким чином, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Рідченко М.В. заперечила щодо вчиненя правопорушення ОСОБА_1 , зазначивши, що ОСОБА_1 не перебував на території в/ч, а такого примусово доставили представники ВСП на територію в/ч, після того, як спілкувалися поза межами такої в/ч, а відтак не можливо розцінення перебування ОСОБА_1 на території в/ч, адже таке не залежило від волі останнього. Окрім того, вказала, що ОСОБА_1 заперечує сам факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння, так як на місці, де до нього підійшли представники ВСП, не було здійснено його огляду на стан алкогольного сп`яніння, ніхто йому не пояснив причин такого огляду, зокрема виявлення ознак сп`яніння, ким такі виявлялися та права на такий огляд на місці події представниками ВСП, як це передбачено ст. 266-1 КУпАП. Зазначає, що сам ОСОБА_1 не відмовлявся від такого огляду безпосередньо представниками ВСП з використанням спеціальних технічних засобів та тестів на місці, як і не зазначав незгоди з результатом такого огляду на місці, так як такого взагалі не було ні запропоновано представниками ВСП провести і не проведено, а представники ВСП примусово завели його на територію в/ч, а в подальшому, без його згоди, доставили його у медичний заклад для огляду на стан алкогольного сп`яніння. Будь-яких направлень військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ні на місці їх зустрічі та спілкування з представниками ВСП, ні на території в/ч, в яку доставили ОСОБА_1 представники ВСП, останніми не складалося, ознак сп`яніння, як підстави для огляду на стан алкогольного сп`яніння в такому направленні не зазначалося, причин поїздки у медичний заклад йому не доводилося. Будь-яких свідків, які б засвідчили його відмову від огляду на місці, або незгоди з результатом такого огляду представниками ВСП, останніми не залучалося та ОСОБА_1 про таких не відомо, як і не повідомлялося його представниками ВСП про відеозапис події. Звертає увагу, що направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння було формально оформлене уже під час огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, при цьому бланк такого направлення, ще до його заповнення, уже мав підпис посадової особи нач .РЗВВСП ОСОБА_2 і містив відбиток печатки, а заповнення такого бланку відбулося солдатом ОСОБА_3 в медичному закладі, за відсутності нач. РЗВВСП ОСОБА_2 , що підтвердив у судовому засіданні солдат ОСОБА_3 . Будь-яких підтверджень перебування ОСОБА_1 за власною волею, а не примусово доставленого представниками ВСП, на території в/ч, зокрема пояснень свідків події, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. Окрім того, захисник зазначила, що особу ОСОБА_1 було встановлено 09.02.2023, однак проткол про адміністративне правопорушення, в порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП, складений лише 13.02.2023, при цьому у такому протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено часу вчинення правопорушення, як істотної умови змісту такого протколу згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, відповідно до якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. З огляду на вказане, захисник зазначає про недійсність даного огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проведено з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, а відтак справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заступник керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Кріпак С.А., будучи допитам у судовому засіданні в якості особи, яка складала метеріали про адміністративне правопорушення, вказав, що 13.02.2023 надійшло повідомлення від ВСП про виявлення військового правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_1 та останнього було доставлено у прокуратуру, де, після спілкування з вказаним військовослужбовцем та отримання документів про вчинення правоворушення, та які характеризують ОСОБА_1 , було прийнято ним рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Письмових пояснень у ОСОБА_1 ним не відбиралося, але останній усно підтвердив факт правопорушення. Будь-яких пояснень свідків про перебування ОСОБА_1 на території в/ч з ознаками алкогольного сп`яніння, прокурору надано не було, тому такі до протоколу не долучалися, при цьому до протоколу про адміністративне правопорушення долучено усі матеріали, які були надані прокурору. При цьому вказав, що ним огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився. Прокурор зазначив, що йому не відомо про навність будь-яких інструкцій чи інших нормативно-правових актів, які б регламентували організацію дій з моменту виявлення військовослужбовця з ознаками алкогольного сп`яніння і до проведення такого, складання протоколу, направлення таких матеріалів компетентному органу чи посадовій особі для розгляду вказаних матеріалів.

Патрульний РЗВВСП солдат ОСОБА_3 , якого попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, судді пояснив, що його визвали до в/ч, де проходить військову службу ОСОБА_1 , бо було виявлено іншого війсьвослужбовця з ознаками сп`яніння. При цьому, поряд із в/ч розташований магазин-кафе, в якому він побачив війсьвослужбовця ОСОБА_1 , який був ще з іншою особою та вживав спиртні напої. ОСОБА_3 , не заходячи в цей магазин-кафе, повідомив ОСОБА_1 , щоб той йшов у в/ч. Після цього, ОСОБА_1 пішов у в/ч і на території останньої, будучив в адміністративній будівлі, де ОСОБА_3 вказав ОСОБА_1 , що той поїде у медичний заклад, на що ОСОБА_1 відповів, що не заперечує. Коли приїхали в лікарню, освідчили на стан алкогольного сп`яніння, який був позитивний, про що ОСОБА_3 повідомив в телефонному режимі начальника резервного патруля. Відповідальним за доставку ОСОБА_1 у медичний заклад та забезпечення проведення такого огляду на стан алкогольного сп`яніння був ОСОБА_3 . Разом ще були представники в/ч, однак хто саме був, ОСОБА_3 не пам`ятає, припустив, що був військовий юрист. Будь-яких свідків події не залучали, відеозапису не вели, бо нема технічної можливості, права на огляд на стан сп`яніння на місці не роз`яснював, тому що, нема технічної можливості проведення такого огляду. Коли складався протокол про адміністративне правопорушення не пам`ятає. Направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння було складено ОСОБА_3 в медичному закладі безпосередньо перед таким оглядом, так як без цього направлення фельдшер не провів би такий огляд. Однак, нач. РЗВВСП ОСОБА_4 при такому оформленні направлення не був, а бланк направлення уже містив його підпис та відбиток печатки, що зроблено для зручності та незатягування часу перед медичним оглядом для повідомлення ОСОБА_2 , залучення останнього для оформлення направлення для такого медичного огляду. Будь-яких пояснень у свідків, зокрема перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння на території в/ч ні в кого не відбирав та не надавав прокурору для долучення до протоколу про адміністративне правопорушення.

Для повного з`ясування обставин справи суддею викликався нач. РЗВВСП ОСОБА_4 , однак останній не з`явився на виклик у судове засідання, причини неявки судді не повідомив.

Враховуючи, що нормами КУпАП не передбачено можливість застосування приводу до свідків, а відтак, суддя вбачає за необхідне розглянути справи за наявними матеріалами справи.

Суддя, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Рідченко М.В., заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Кріпака С.А., патрульного РЗВВСП солдата ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається із ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягаються, зокрема військовслужбовці у разі появі на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

З матеріалів справи, зокрема витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.01.2023 № 6 (а.с. 7) вбачається, що ОСОБА_1 є вфійсьвослужбовцем.

Як вбачається із Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено воєнний стан в Україні, який продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, продовжено Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, продовжено Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX та в подальшому Указом Президента України №574/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2501-IX, продовжено Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України 2738-ІХ від 16.11.22, та в подальшому продовжено Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023, затвердженого Законом України № 2915-IX від 07.02.2023 з 19.02.2023 строком на 90 діб.

Поняття "особливий період" визначене Законами України "Про оборону України" від 6 грудня 1991 року за № 1932-XII та "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року за № 3543-XII, яким вказано, що це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З огляду на вказане на даний час в Україні діє особливий період.
Разом з тим, огляд, зокрема військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції проводиться відповідно до ст. 266-1 КУпАП. А такий огляд, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В судовому засіданні встановлено, що військовслужбовець ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, 09.02.2023 перебував поза територією в/ч, а саме у магазині-кафе, що не заперечується учасниками справи, зокрема підтверджено свідком ОСОБА_3 . Разом з тим, часу перебування на території в/ч з ознаками алкогольного сп`яніння в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено. Окрім того, будь-яких підтверджень перебування військовслужбовця ОСОБА_1 на території в/ч, зокрема письмових свідчень свідків, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено та судом не досліджувалося. При цьому, в судді виникли сумніви щодо того, яким чином міг бути доставлений ОСОБА_1 на територію в/ч, у разі перебування такого на території в/ч, а саме добровільно, за власною волею, чи доставлений під супроводом представників ВСП, що впливає на суб`єктивну та об`єктивну сторони правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з огляду на те, чи військовслужбовець умисно перебував на території в/ч в стані алкогольного сп`яніння, чи був примусово доставлений на таку територію в/ч поза своєю волею, так як будь-яких підтверджень перебування такого на території в/ч до протоколу про адміністратитвне правопорушення не долучено.

Разом з тим, ст. 266-1 КУпАП визначає процедуру огляду військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння, за яким такий огляд має бути проведений, зокрема посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України за наявності підстав вважати, що такий військовослужьовень перебувають у стані алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Під час проведення огляду військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній будь-яких доказ, зокрема другий примірник, копія, тощо направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у якому зафіксовано виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у військовслужбовця ОСОБА_1 , ким такі ознаки виявлені, час, коли такі ознаки виявлені, у який медичний заклад та ким спрямований військовослужбовець для медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Як і відстуні будь-які підтвердження проведення такого огляду посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, та із застосуванням спеціальних технічних засобів відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів проведення огляду у присутності двох свідків.

Окрім того, ст. 266-1 КУпАП передбачає, що у разі незгоди військовослужбовця ЗСУ на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Однак, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відстуні та суддею не досліджено будь-яких належних доказів вираження незгоди військовслужбовцем ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або незгоди з його результатами, в результаті чого ОСОБА_1 було доставлено представниками ВСП для огляду в заклад охорони здоров`я. При цьому, у судовому засіданні з допиту солдата ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 взагалі не роз`яснювалося право на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, а відразу було доставлено у медичний заклад, що є недотриманням ст. 266-1 КУпАП.

Як вбачєаться із ч. 9 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи, що вказаний огляд військовслужбовця ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, а відтак суддя приходить до висновку про недійсність останнього, що тягне за собою недійсність висновку КНП "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради від 09.02.2023 № 95 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного о 19:45 09.02.2023 (а.с. 5), а відтак недопустимість даного доказу за принципом "плоду отруйного дерева".

Згідно ст. 283 КУпАП постанова судді має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов?язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином суддя вважає, що «поза розумним сумнівом» відсутній факт перебування на території в/ч військовослужбовця ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки не підтверджується будь-якими належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами та не підтверджується під час дослідження матеріалів справи, при цьому спростовується наявність «достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння», так як огляд є недійсним, а єдиний доказ результату такого огляду - висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.02.2023 за № 95 є недопустими доказом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, військовслужбовець ОСОБА_1 в досліджуваній ситуації, не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки порядок огляду на стан алкогольного сп?яніння проведений з порушенням, а отже в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення та суддя приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 172-20, 221, 247, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:
провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Повний текст постанови проголошено 03.03.2023 о 08:00.

Суддя М.В. Панчук