Номер провадження: 33/813/413/23
Номер справи місцевого суду: 505/3577/22
Головуючий у першій інстанції Івінський О.О.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2022 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 гривень на користь держави із позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн (а.с. 9).

27 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу на вищевказану постанову суду першої інстанції, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2022 року було проголошено без його участі, копію вказаної постанови суду він не отримував, про її наявність дізнався випадково в лютому 2023 року коли йому прийшла відповідна постанова з ВДВС. ОСОБА_1 також вказав, що копію оскаржуваної постанови суду він отримав особисто в суді 20 лютого 2023 року, про що наявна відмітка в матеріалах справи.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2022 року та поновити такий строк (а.с. 16-28).

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу подано із пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений лише у разі, якщо коли він пропущений з поважних причин.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріалами справи встановлено, що 13 грудня 2022 року ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд вказаної справи на 19 грудня 2022 року на 09:15 год, в приміщенні Котовського міськрайонного суду Одеської області (а.с. 8).

Крім того, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 13 грудня 2022 року отримав судову повістку про виклик до суду на 19 грудня 2022 року за своєю поштовою адресою, про що особисто розписався (а.с. 10).

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність справи №505/3577/22, про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, та про її слухання в Котовському міськрайонному суді Одеської області на 19 грудня 2022 року на 09:15 год, однак він протягом двох місяців не цікавився перебігом розгляду своєї справи та її результатами, не вживав жодних заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження, та жодним чином не реалізовував своє право на доступ до судового рішення та оскарження його в апеляційному порядку у визначений вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП строк.

Апеляційний суд критично відносить до доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відносно того, що ОСОБА_1 не отримував копію оскаржуваної постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2022 року, а дізнався про неї в лютому 2023 року, з огляду на наступне.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, та добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України»).

На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Крім того, вирішуючи питання щодо поважності пропуску строку на оскарження, апеляційний суд враховує правовий висновок Верховного Суду України викладений в ухвалі по справі №5-45кз17 від 24 лютого 2017 року, відповідно до якого несвоєчасне отримання копії судового рішення саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Визнати поважною причиною можливо лише в сукупності з іншими обставинами, обумовленими поважністю, з огляду на які цей строк було пропущено. Особа має також можливість реалізувати своє право на доступ до судових рішень через Єдиний державний реєстр судових рішень шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Апеляційний суд звертає увагу, що постанова Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2022 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 22 грудня 2022 року.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі.

Доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до висновку, що в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2022 року не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала ОСОБА_1 реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього законом строк.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, та не навів поважних та достовірних причин припуску такого строку, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2022 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2022 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький