Провадження № 3/204/195/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у буд. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

17 листопада 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2022 року справу передано у моє провадження.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНПК-2 № 1016 від 10 листопада 2022 року, 10 листопада 2022 року ОСОБА_1 перебував на території тимчасового розташування військової частини та виконував обов`язок військової служби в нетверезому стані (у стані сп`яніння) в умовах особливого періоду в АДРЕСА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

13 грудня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 (а. с. 11-18), в яких він вину у вказаному правопорушенні не визнає. Зазначає, що 10 листопада 2022 року він прийшов до військового лікаря ВЧ НОМЕР_1 для отримання направлення на медичне обстеження узькими спеціалістами після отримання ним 28 жовтня 2022 року при виконанні бойового завдання мінно-вибухової травми (контузія). Йому дали направлення та повідомили, що разом із ним у супроводі до лікарні поїде фельдшер військової частини молодший сержант ОСОБА_2 . При цьому, зазначає, що причину такого супровіду йому повідомлено не було. Натомість, вказує, що вже у лікувальному закладі йому повідомили, що він повинен пройти обстеження на стан наркотичного сп`яніння, що його сильно обурило, але у зв`язку з тим, що йому нічого було приховувати, бо він був впевнений у своєму тверезому стані, він погодився пройти такий огляд, тому виконав всі настанови лікаря. Однак, результати обстеження йому повідомлені не були. Після цього він пішов до профільного лікаря для проходження обстеження стосовно погіршення його стану здоров`я, пов`язаного з отриманням мінно-вибухової травми. Після повернення до військової частини він дізнався про те, що відносно нього склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з яким він категорично не згоден, обставини викладені в ньому заперечує. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення вважає таким, що складений з порушенням вимог чинного законодавства, а лист КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» № 984 від 10 листопада 2022 року, неналежним доказом у справі. Тому, прохає суд провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Карабут М.В. вину не визнали, пояснення надали аналогічні тексту письмовим поясненням. Додатково було зазначено про те, що у нього був конфлікт з керівництвом через те, що він оформив медичні документи щодо отримання ним 28 жовтня 2022 року при виконанні бойового завдання мінно-вибухової травми (контузії), у зв`язку з цим до нього тепер прискіпливе відношення.

Адвокат Карабут М.В. прохала закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях свого довірителя складу та події адміністративного правопорушення з огляду на недоведеність його вини у вчиненні такого адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, доходжу висновку про закриття провадження по справі за наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КпАП України.

Статтею 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність військовослужбовців, зокрема, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Приписами ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Інструкцією з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, що затверджена наказом МВС № 726 від 23 серпня 2017 року, визначено порядок проходження огляду на стан сп`яніння військовослужбовцями.

Так, п. 8 розділу ІІІ вказаної інструкції визначено, що у разі виявлення військовослужбовця з ознаками алкогольного сп`яніння, що визначені в п. 3 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, на території Головного управління НГУ, військової частини, військового об`єкта, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби з такими ознаками посадова особа в присутності двох свідків пропонує такому військовослужбовцю добровільно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування Міністерством охорони здоров`я.

Перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння посадова особа інформує військовослужбовця, що підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Результати проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння оформлюються актом, зразок якого наведено в додатку 2 до цієї Інструкції, який підписується посадовою особою, свідками та військовослужбовцем, стосовно якого проводився огляд.

Відмова військовослужбовця від підписання акта або його незгода з результатом такого огляду зазначається в акті.

Акт складається у двох примірниках, один з яких вручається військовослужбовцю, стосовно якого проводився огляд, інший долучається до матеріалів військового адміністративного правопорушення.

У разі незгоди військовослужбовця пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, його незгоди з результатом такого огляду, а також за наявності підстав уважати, що військовослужбовець перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння, посадова особа не пізніше ніж протягом двох годин направляє його в супроводі двох представників Головного управління НГУ, військової частини для проведення медичного огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, якому надано право проводити такий огляд.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складається за формою, наведеною в додатку 4 до Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння та долучається до матеріалів військового адміністративного правопорушення.

При цьому, відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09 листопада 2015 року, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНПК-2 № 1016 від 10 листопада 2022 року вказано про встановлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема поведінка, що не відповідає обстановці. Однак, така ознака - «поведінка, що не відповідає обстановці», що зазначена в даному протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає ознакам сп`яніння, визначених вищевказаною Інструкцією.
Вимогами п. 8 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09 листопада 2015 року визначено, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Разом з цим, п. п. 12 та 13 вказаної Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Тобто згідно із приписами Інструкції, предметом дослідження може бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а в разі неможливості їх відібрати кров, і лише в разі відмови водія здавати біологічні зразки настає адміністративна відповідальність.
Нормами абз. 7 п. 8 розділу ІІ Інструкції з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, що затверджена наказом МВС № 726 від 23 серпня 2017 року, визначено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складається за формою, наведеною в додатку 4 до Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння та долучається до матеріалів військового адміністративного правопорушення.

При цьому, п. 15 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09 листопада 2015 року визначено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого, відповідно до вимог п. 18 цієї Інструкції, вносяться записи до висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, які, в свою чергу, повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Крім того, п. 22 цієї Інструкції визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНПК-2 № 1016 від 10 листопада 2022 року зазначено про те, що 11 листопада 2022 року близько 07 години 10 хвилин командиром роти БпАК капітаном ОСОБА_3 був виявлений із ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці) солдат ОСОБА_1 , перебування якого в стані наркотичного сп`яніння підтверджено висновком № 984 від 10 листопада 2022 року та поясненнями самого ОСОБА_1 .

Однак, як вбачається з листа КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» від 10 листопада 2022 року № 984, огляд ОСОБА_1 проведений 10 листопада 2022 року о 10 годині 40 хвилин, тобто через 3 години 30 хвилин після його виявлення, що є порушенням вимог абз. 6 п. 8 розділу ІІІ Інструкцією з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, що затверджена наказом МВС № 726 від 23 серпня 2017 року.

Крім того суд зазначає, що наданий на підтвердження перебування ОСОБА_1 у наркотичному сп`янінні лист КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» від 10 листопада 2022 року № 984 не відповідає формі, наведеній у додатку 4 до Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння.

Так, зокрема, не зазначено: що це, перш за все, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (натомість, вказано «На Ваш запит інформую» із зазначенням конкретного адресата «представнику ВЧ А 1035 мол. серж. ОСОБА_2 »); назву та номер документа, що посвідчує обстежувану особу (за наявності); ким оглянута особа (прізвище, ім`я, по батькові лікаря /фельдшера); відомості щодо того, ким (посада, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.Б., підпис) та коли (точний час) направлена на огляд (число, місяць); назву, серію і номер документа, що посвідчує особу, яка доставила обстежуваного на огляд; висновок огляду (повідомляється в присутності поліцейського); підпису обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду.
Таким чином, суд доходить висновку, що наданий на підтвердження перебування ОСОБА_1 у наркотичному сп`янінні лист КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» від 10 листопада 2022 року № 984, не є належним доказом у справі, а тому не приймає його до уваги.

Суд звертає увагу на те, що сам факт зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНПК-2 № 1016 від 10 листопада 2022 року даних про визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, який він в подальшому спростував, не може бути беззаперечний доказом у справі та не звільняє слідчого, прокурора, суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі № 487/4245/18 та від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17.

З огляду на викладене, вважаю, що матеріалами справи не доведено як перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, так і встановлення у нього ознак наркотичного сп`яніння.

Приписами ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Також, зазначено, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені норми законодавства та правові позиції закріплюють те, що особа не вважається винною доти, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КУпАП України.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу органу правосуддя, як незалежного арбітра, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно із приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Дані, що викладено в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені в повній мірі належними, допустимими та достатніми доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд позбавлений можливості за відсутності належних, об`єктивних та допустимих доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, встановити винність чи невинність особи у вчинені адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-20, 247, 266, 268, 283-285, 287, 289 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Суддя А.І. Приваліхіна