Справа № 285/857/23
провадження у справі 3/0285/935/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В.Б. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Звягельського районного ВП ГУНП України в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області до Новоград-Волинського міськрайонного суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так як справи про адміністративні правопорушення одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то останні, відповідно ч. 1 ст. 36 КУпАП,повинні бути об`єднані в одне провадження і об`єднаній справі необхідно присвоїти № 285/857/23, номер провадження 3/0285/935/23.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі.

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Судом встановлено, що постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.11.2022 року відносно ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік та встановлено слідуючі обмеження: заборона перебувати в кафе, барах, ресторанах де є дозвіл торгівлі спиртними напоями на розлив та виходити з дому з 22 години до 06 години; зобов`язання з`являтись до відділу Національної поліції за місцем проживання 1, 2, 3, 4 понеділка місяця для реєстрації.

Як вбачається із протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 порушив правила адміністративного нагляду, а саме 16.01.2023 року не зявився на реєтрацію до Новоград-Волинського РВП, а також 18.01.2023 року о 23 годині 45 хвилин був відсутній за місцем свого проживання.

Винність ОСОБА_1 у зафіксованих правопорушеннях підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами: даними, зазначеними у протоколах про адміністративне правопорушення, копіює постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.11.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Дослідивши адміністративний матеріал та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 187 КУпАП.

При складанні протоколів про адміністративне правопорушення ДОП новоград-Волинського РВП дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Диспозиція ч. 2 ст. 187 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/273/23 від 12.01.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Судом встановлено, що постанова Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/273/23 від 12.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 187 КУпАП, на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, 16.01.2023 та 18.01.2023, не набрала законної сили, а тому на момент вчинення зазначених правопорушень ОСОБА_1 не вважається особою, на яку накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Разом з тим, у КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від11жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 187 КУпАП на ч. 1 ст. 187 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколах.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187 КУпАП, є доведеною.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд приймає до уваги всі обставини справи в їх сукупності та вважає, що у даному конкретному випадку застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, розмір якого визначено судом на рівні межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 187 КУпАП для даного виду стягнення достатньо для здійснення виховного впливу на порушника та виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини справи, керуючись статтями 27, 33-36, 40-1, 187, 245, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи № 285/857/23 (провадження № 3/0285/935/23), № 285/859/23 (провадження 3/0285/936/23), присвоївши їм номер 285/857/23, номер провадження 3/0285/935/23.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Б. Мозговий