Номер провадження: 33/813/218/23
Номер справи місцевого суду: 511/864/22
Головуючий у першій інстанції Бобровська І.В.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Янковської Ю.Л.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

адвоката Коваленка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Коваленка С.О., який діє в інтересахОСОБА_1 , на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 грудня 2022 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови суду, 11 травня 2022 року о 01 год. 00 хв. в м. Роздільна по вул. Молодіжна біля в`їзду в ТОР «Районний плодо-розсадник» ОСОБА_1 керував авто FIAT, д/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння: різкий запах з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка хода. Огляд зі згоди водія на місці зупинки проводився із застосуванням приладу газоаналізатора «Drager 6820». Показ приладу 1,79% проміле під відеозапис. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, адвокат Коваленко С.О., який діє в інтересахОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 грудня 2022 року скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що:

- відеозапис з нагрудних камер поліцейських, та/або покази свідків, які б підтвердили керування транспортним засобом, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні;

- в матеріалах справи відсутній відеозапис місця подій, а свідки під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не залучались, що є порушенням ст. 266 КУпАП;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який наявний в матеріалах справи, не містить відомостей про прилад, яким проводилась перевірка на стан алкогольного сп`яніння, а отже не може вважатись належним доказом;

- в матеріалах справи відсутня роздруківка показників газоаналізатора Drager 6820, хоч вказаний технічний засіб має функцію роздрукування показників на папері;

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника Коваленка С.О., апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона відповідає приписам вищенаведених норм закону, оскільки в ній наведені положення матеріального та процесуального права, якими керувався суддя при її ухваленні, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

В рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 ПДР - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провинаОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 170822 від 11.05.2022 року, в якому наведені обставини порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР (а.с.2);

При цьому, з тексту зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 у графі «пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» власноруч зазначив, що випив 100 гр. самогону, після чого керував автомобілем, продув прилад Драгер та проба була позитивна 1,79 %, в лікарню на експертизу їхати не потрібно.

- роздруківкою із спеціального технічного приладу «Drager 6820», з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння - (1,79% проміле) (а.с.12,14);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з зазначенням виявлених ознак - різкий запах з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка хода (а.с.4);

- відеозаписом з нагрудної боді камери, на якому зафіксовано момент продуття ОСОБА_1 приладу Drager в приміщенні райвідділку.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання захисника Коваленка С.О. в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє, оскільки з матеріалів справи та доданого до справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, навпаки, власноруч письмово зазначив у протоколі про те, що транспортним засобом він керував.

Частиною 2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі.

Так, у рішенні у справі "Сутяжник проти Росії" від 23.07.2009 (№ 8269/02) ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Тому апеляційний суд вважає, що відеозапис, залучений інспекторами поліції, є достатньо інформативним та приймає його як безумовний доказ у справі.

Щодо посилань апелянта на те, що огляд на стан сп`яніння було проведено у відсутності свідків, апеляційний суд звертає увагу на зміст ч.2 ст.266 КУпАП, якою визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає огляд на стан сп`яніння, проведений щодо ОСОБА_1 працівниками поліції з використанням технічних засобів, є таким, що відповідає законодавчо встановленим до нього вимогам, з огляду на наявність у справі відеозаписів нагрудної камери поліцейських, у яких зафіксовано процес проходження водієм відповідного огляду.

Доводи ж адвоката Коваленка С.О. щодо відсутності в матеріалах справи роздруківки показників газоаналізатора Drager 6820, апеляційний суд до уваги не приймає виходячи з такого, що роздруківка із спеціального технічного приладу «Drager 6820» наявна в матеріалах справи а.с.12,14.

Апеляційний суд знаходить слушними доводи представника апелянта щодо відсутності у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який наявний в матеріалах справи, відомостей про прилад, яким проводилась перевірка на стан алкогольного сп`яніння, втім, на переконання апеляційного суду, скасування оскаржуваної постанови з цієї підстави є надмірним формалізмом у трактуванні процесуального законодавства, не відповідатиме загальним засадам права та буде неправомірним обмеженням права особи на справедливий суд, яке передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки таке порушення не впливає на правильність висновків суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Позиція ОСОБА_1 та його захисника, висловлена в апеляційній скарзі та у судовому засіданні щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам законності, обґрунтованості, а викладених у ній висновків - матеріалам справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вважає, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП,суддя апеляційного суду

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Коваленка С.О., який діє в інтересахОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 грудня 2022 року в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко