Дата документу 10.02.2023
Справа № 334/5759/22
Провадження № 3/334/158/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

установив:

06.11.2022 року відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ААД №143229, згідно якого 06.11.2022 року о 19:52 год. у Дніпровському районі м. Запоріжжя по пров. Ставропольському, біля буд. №31, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, що зафіксовано на бодікамеру. Про повторність порушення повідомлений, від керування транспортним засобом відсторонений.

Відповідальність за правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП) передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 та його адвокат Шкабуро О.В. у судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнали у повному обсязі, надали письмові пояснення та зазначили, що у вказаний в протоколі час ОСОБА_1 автомобілем не керував, а грівся чекаючи на евакуатор. В період очікування вживав алкогольні напої. В цей час до нього підійшов поліцейський, та виявивши ознаки алкогольного сп`яніння, склали протокол. Хоча ОСОБА_1 пояснював інспектору, що автомобілем не керував. Тому просять закрити провадження по справі за ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Опитаний у судовому засіданні інспектор поліції Стубров В.Ю. пояснив, що складений ним протокол є законним і обґрунтованим, оскільки на момент перевірки ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля із заведеним двигуном з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому сам не заперечував факт вживання алкоголю. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, що зафіксовано на відеозапису, долученому до матеріалів справи.

Розглянувши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, вислухавши пояснення учасників розгляду справи, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 143229 від 06.11.2022р., рапортом інспектора поліції від 06.11.2022р., Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з позначкою про відмову від проходження медичного огляду за допомогою приладу «Alcotester Drager 6820», Направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «ОКЗНПД» ЗОР, Довідкою адмінпрактики УПП в Запорізькій області про відсутність повторності за ст. 130 КУпАП, відеозаписом, а також наданими у судовому засіданні поясненнями інспектора поліції.

Також при дослідженні у судовому засіданні відеозапису судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобілю (на місці водія), а сам автомобіль був заведеними, тобто із працюючим мотором.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не встановлені.

Враховуючи характер та небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його суспільної небезпекидане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а тому суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день прийняття постанови складає 536,80 гривні.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 130, 268, 279, 280, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 130 КпАП України і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін