ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1376/23

провадження № 3/0285/1307/23

28 лютого 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справ, які надійшли

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця с. Вільшана Дворічанського району Харківської області,

який проживає по АДРЕСА_1 ,

ч.1 ст.173-2, ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 24.02.2023 о 23 год. 30 хв. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_3 , ображаючи її нецензурними словами, погрожуючи фізичною розправою, чим спричинив шкоду психічному здоров`ю останньої.

Окрім того, ОСОБА_2 24.02.2023 о 23 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівників поліції, при виконанні ними службових обов`язків. Зокрема, перебуваючи за місцем свого проживання ОСОБА_2 висловлювався грубою нецензурною лайкою, на вимогу працівників поліції щодо припинення вчинення насильства в сім`ї не реагував, хапав їх за одяг, намагався вчинити бійку, що свідчило про його явну зневагу до працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків.

Розгляд справи, у відповідності до ч.2 ст.277 КУпАП, проведено в день надходження адміністративних матеріалів за відсутності особи, відносно якої вони складені.

Статтею 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_2 складено 2 протоколи за порушення, що посягають на громадські порядок і безпеку та встановлений порядок управління, які взаємопов`язані, вважаю за можливе об`єднати справи в одне провадження, оскільки спільний їх розгляд буде доцільним та дозволить більш повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи. Це відповідатиме принципу процесуальної економії та виключить можливість винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян.

Відповідно до диспозиції ст.173-2 КУпАП, насильство в сім`ї це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Інші дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Володіна проти РФ від 09.07.2019, Левчук проти України від 03.09.2020 зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи. Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі,мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ст.185 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення від 24.02.2023, зокрема:

даними протоколів серії ВАВ№129842, ВАВ№129841;

рапортом поліцейського про прийняття та опрацювання повідомлення про правопорушення;

протоколом прийняття заяви про порушення від потерпілої ОСОБА_3 та її письмовими поясненнями;

письмовими поясненнями співмешканки ОСОБА_4 ;

рапортами поліцейських про обставини вчинених правопорушень.

Дослідивши адміністративний матеріал приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 є ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ст.185 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_2 , всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 173-2, 185, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Справу №285/1376/23 (провадження №3/0285/1307/23) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП об`єднати зі справою №285/1374/23 про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

присвоївши справі №285/1376/23 (провадження №3/0285/1307/23).

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ст.185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин