ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/26/23

Провадження № 3/936/112/2023

16.02.2023 р. смт. Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Пелих О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

13.12.2022 р. біля 15.25 години на 717 км. на автодорозі М-06, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford КА» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», правопорушення вчинене повторно протягом року згідно постанови БАВ 336982. Своїми діями, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так, диспозиція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 35 КУпАП повторним, визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно довідки т.в.о. старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП капітана поліції Філатова Т., особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 протягом року за ч.4 ст. 126 КУпАП був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20400,00 гривень згідно постанови ЕАР 5964030 від 01.10.2022 р.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, а саме копія постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, - коли ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП і за вчинення якого саме адміністративного правопорушення його піддано заходам адміністративного впливу, що в свою чергу унеможливлює встановити чи пройшов рік з дня закінчення виконання стягнення та чи взагалі його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Оскільки єдиним доказом притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена уповноваженою на те посадовою особою, яка відсутня в матеріалах справи, а довідка т.в.о. старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП капітана поліції Філатова Т. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП є неналежним та недопустимим доказом у справі.

У звязку із наведеним, постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 18.01.2023 р., адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП були повернуті до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на дооформлення. Однак, шляхом надіслання матеріалів до суду після дооформлення вказані порушення не були усунуті.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Беручи до уваги, що до матеріалів справи жодного належного та допустимого доказу вчинення порушення протягом року ОСОБА_1 передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП не долучено, доходжу висновку про недоведеність винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, обов`язковою ознакою якого є повторність вчинення правопорушення.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості особи, приходжу до висновку про недоведення наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Пелих О.О.