Номер провадження: 33/813/247/23
Номер справи місцевого суду: 511/2243/22
Головуючий у першій інстанції Панчук А. І.
Доповідач Гемма Ю. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді Гемми Ю.М.,

за участю секретаря Пінькової К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу захисника Теренчука Євгена Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 10 січня 2023 рокуу справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Суд встановив, що 22 жовтня 2022 року о 22:20 годині по вулиці Храмова 62 в смт. Ново Красне, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN» д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора «Драгер», також проходження медичного огляду в Роздільнянській ЦРЛ на визначення стану сп`яніння медичного огляду водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, який визначає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Теренчук Є.М. в інтересах ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, недопустимість та неналежність зібраних у справі доказів. В апеляційній скарзі захисник указає версію події, яка на його думку, мала місце. Наголошує, що в порушення ст.268 КУпАП та норм Конституції України ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, чим порушено його право на захист. Крім того, в протоколі не зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення, оскільки не вказано район та область, де відбулись події. Посилаючись на зміст положень ст.276 КУпАП, апелянт зауважує про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, але всупереч цьому справу розглянуто за місцем складання протоколу. Судом самостійно змінено фабулу адміністративного правопорушення. В порушення положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 в протоколі не зазначено відомостей про технічний засіб, яким було здійснено відеофіксацію, а саме номер та марку. ОСОБА_1 не було повідомлено про проведення зйомки на боді камеру, йому не роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, не було залучено свідків, у зв`язку із чим порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також захисник указує на порушення вимог ст.266 КУпАП та порушення положень Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, оскільки в порушення п.2 даної Інструкції в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейськими зазначені ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , які не передбачені переліком зазначеної норми. Апелянт стверджує, що матеріали справи не містять відомостей того, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та проходження огляду у медичному закладі охорони здоров`я, зазначено лише про те, що він відмовився від продуття прибору Драгер та проходження медичного огляду у Роздільнянській ЦРЛ на стан сп`яніння, але не вказаного якого. Вже після складання протоколу було складено направлення щодо ОСОБА_1 у Роздільнянську ЦРЛ для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, в направленні до лікарні зазначено, що ОСОБА_1 доставлено у медичний заклад, проте відсутні будь-які відомості про вчинення таких дій. Також апелянт зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів, даних про особу, необхідних для об`єктивної та правильної кваліфікації адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відсутність документу про притягнення або не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП протягом одного року. В порушення вимог ст.266 КУпАП та п.3 Постанови КМУ №1086 від 2008 «Про затвердження порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення» ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом та у нього не було вилучено посвідчення водія.

Просить скасувати постанову суду та на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позиції сторін

Апелянт захисник Теренчук Є.М. та ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, в судове засідання для розгляду справи не з`явилися про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Мотиви суду

Апеляційний суд виходить з того, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року).

Згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

У відповідності до ст.266 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення правопорушення, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року перебачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п.6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши зібрані у справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 170827 від 22.10.2022, відеоматеріал з місця події, зафіксований на боді камеру, акт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.10.2022, направлення водія транспортного засобу з метою виявлення алкоголю, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.10.2022 та оцінивши ці докази з дотриманням вимог ст.252 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про порушення вимог ст.276 КУпАП та розгляд справи не за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Сама по собі вказівка у протоколі адреси населеного пункту, яка не суперечить місцю його складання у даному населеному пункті с. Ново Красне (Н. Красне) Роздільнянського району, не свідчить про те, що місце вчинення адміністративного правопорушення є невизначеним, а судом першої інстанції самостійно змінено фабулу адміністративного правопорушення та зазначено відомості щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, які не були фактично встановлені.

Так, відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Пунктом першим частини першої статті 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Як вбачається зі змісту Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 №807-IX від 17.07.2020, яка набула чинності 19.07.2020, в Одеській області утворено Роздільнянський район з адміністративним центром у місті Роздільна у складі територій Великомихайлівської селищної, Великопорсківської сільської, Затишанської селищної, Захарівської селищної, Лиманської селищної, Новоборисівської сільської, Роздільнянської міської, Степанівської сільської, Цебриківської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Село Ново Красне входить до складу Степанівської сільської територіальної громади Роздільнянського району Одеської області, крім того, місцем проживання ОСОБА_1 є даний населений пункт, що вказує про наявність правових підстав у відповідності до вимог ст.276 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення Роздільнянським районним судом Одеської області.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, під час його складання у відповідності до вимог ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, його ознайомлено зі змістом протоколу, що підтверджено наявним в ньому підписом. Жодних зауважень від ОСОБА_1 до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо не роз`яснення йому прав та обов`язків, від ОСОБА_1 не надходило.

Що ж до посилань апелянта про відсутність у протоколі відомостей про номер та марку технічного засобу, на який фіксувались події зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , то такі доводи не заслуговують на увагу з огляду на відсутність імперативно визначених правових підстав, за яких у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено вказані відомості.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у відповідності до вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 працівниками зафіксовано на боді камеру обставини складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, зазначено про долучення до матеріалів справи СД диску із відеозаписом, що жодним чином не свідчить про порушення визначених законом правил технічного фіксування події адміністративного правопорушення.

Суперечать положенням ст.266 КУпАП аргументи апелянта про те, що під час процедури виявлення та фіксації адміністративного правопорушення не було залучено свідків, оскільки даною нормою визначено їх залучення лише в разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Оскільки відеозаписом з боді камери поліцейського підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження у визначеному законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутні будь-які підстави вважати даний доказ неналежним або недопустимим.

Ці обставини не спростовуються доводами апелянта щодо незначної тривалості відеозапису.

Інші доводи апелянта щодо незгоди з правомірністю дій працівників поліції не підлягають перевірці, оскільки при з`ясуванні обставин вчинення адміністративного правопорушення, що регламентовано засадами КУпАП, не надається оцінка діям працівників поліції щодо виконання ними посадових обов`язків. Ці питання вирішуються в порядку адміністративного судочинства та застосування положень КАСУ.

Не відповідають вимогам ст.256 КУпАП доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вказано ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , даною нормою не передбачено імперативної вимоги щодо вказівки таких відомостей у процесуальному документі. А зазначені працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не суперечать змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено ті обставини, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння.

З відеозапису, який долучено до протоколу, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, випливає, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку як на місці зупинки транспортного засобу шляхом продуття алкотестеру Драгер, так і в медичному закладі.

Наведеними доказами підтверджено той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що він не був згоден з діями працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, не підлягають з`ясуванню обставини того чи було його поінформовано про марку та модель приладу Драгер, чи було доставлено його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки фактично у працівників поліції не виникло правових підстав для виконання зазначених дій.

Жодними доказами не підтверджено обставини того, що ОСОБА_1 було незрозуміло порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, запропонований працівниками поліції, а також обставини наполягання ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення підтверджено обставини отримання ОСОБА_1 тимчасового дозволу на керування транспортним засобом, а обставини того, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом не спростовують висновків про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не свідчать про незаконність постанови суду доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи відомостей про притягнення або не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року.

Апеляційний суд наголошує, що у відповідності до ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. Суд першої інстанції досліджує обставини справи лише за наявної сукупності зібраних уповноваженими особами доказів і приймає рішення на підставі їх оцінки. Судом не було встановлено жодних обставин щодо недостатності наявних у справі доказів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та обґрунтовано наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Даних про те, що у справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права, зокрема, порушення права на захист при збиранні й дослідженні доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Отже, посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є безпідставними.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Теренчука Євгена Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 10 січня 2023 рокуу справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.М. Гемма