Справа № 157/383/22 Провадження №33/802/74/23 Головуючий у 1 інстанції:Антонюк О.В.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника Стасюка Олександра Леонідовича, розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм далекобійником у «ЮХ логістик», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07 березня 2022 року о 17 год. 50 хв. на вул. Ковельська в с. Підцир`я, Камінь-Каширського району, Волинської області керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6810» у присутності двох свідків, що підтверджується результатом тесту від 7 березня 2022 року, результат огляду становить 1,33 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді Ключніков Є.В. 03 січня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, апелянт у поданій апеляційній скарзі заявив клопотання в якому просить поновити йому строк апеляційного оскарження судового рішення вважаючи, що він прощений з поважних причин.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів підтримали та просили її задовольнити, суддя приходить до наступного висновку.

Перш за все враховуючи доводи апелянта та матеріали справи, вважаю, що йому слід поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки він пропущений з поважних на те причин.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 456996 від 08.03.2022 року, складеним інспектором Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області капітаном поліції Федоровичем А.О. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зі змістом якого останній був ознайомлений та згідний про що свідчать його підписи (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.03.2022 року, з яких окрім іншого вбачається, що останній 07.03.2022 року близько 17 год. 50 хв. керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», моделі «Vito», н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений на блок посту у с. Підциря при виїзді з м. Камінь-Каширського на м. Ковель людьми у військовій формі та поліцейськими, які під час перевірки документів та автомобіля почули від нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройт огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився. Через декілька хвилин на службовому автомобілі приїхали працівники поліції та привезли газоаналізатор Драгер для його проходження, який після продування показав 1, 33 ‰. Водночас, ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначає про те, що він вживав алкогольні напої. В подальшому працівники поліції відсторонили його від керування вищевказаним транспортним засобом (а.с.2);

- довідкою перевірки на повторність складеною інспектором СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області капітаном поліції Федоровичем А.О. про те, що ОСОБА_1 з якої вбачається, що останній на протязі року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягався (а.с.3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП Камінь-Каширська ЦРЛ від 07.03.2022 року (а.с.4);

- чеком з приладу «Драгер», відповідно до якого результат тесту ОСОБА_1 становить 1.33‰, дані результату були стверджені його особистим підписом (а.с.5);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому ОСОБА_1 в графі «з результатом згоден» поставив свій підпис (а.с. 6);

- письмовими поясненнями бланкової форми свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 08.03.2022 року в яких останні підтвердили свою присутність при проходженні водієм транспортного засобу «Mercedes-Benz», моделі «Vito», н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6810», результат якого становив 1,33 %о (а.с. 9).

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доводиться і відеозаписом наданим працівниками поліції, на якому фактично зафіксовані обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 456996 від 08.03.2022 року.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Доводи апелянта, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 456996 від 08.03.2022 року не вказані свідки, а їх письмові пояснення, які знаходяться в матеріалах справи від 08.03.2022 року не відповідають дійсності, оскільки останніх під час його зупинки, а в подальшому проходження ним огляду на стан сп`яніння в с. Підциря 07.03.2022 року не було, а відеозапис вищевказаних подій не проводився, не заслуговують на увагу, оскільки свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які були безпосередньо допитані в судовому засіданні у суді першої інстанції, підтвердили свою присутність на місці події та проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки і його результат, а також його відмову їхати в медичний заклад. Ставити під сумнів пояснення вищевказаних свідків в апеляційного суду немає.

Твердження апелянта про те, що результат алкотесту «Драгер» є належним і допустимим доказом, є необгрунтованими, оскільки часткова затертість чеку зумовлена тривалим провадженням справи в суді. Окрім того, ОСОБА_1 своїм особистим підписом підтвердив достовірність даних зазначених у ньому.

Водночас, доводи апелянта про те, що йому ніхто із працівників поліції не пропонував здійснити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а направлення йому в день його зупинки 07.03.2022 року ніхто не виписував, є безпідставними, так як спростовуються матеріалами справи та поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги надані в судовому засіданні свідком ОСОБА_3 пояснення про те, що він не бачив і не знає чи пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, оскільки вони суперечать наданими ним в суді першої інстанції поясненнями з яких окрім іншого вбачається, що ОСОБА_3 вказав про те, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського проїхати в медичний заклад відмовився. Окрім того, такі пояснення ОСОБА_3 повністю узгоджуються з наданими в суді першої інстанції поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 листопада 2022 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Камінь Каширського районного суду Волинської області від 29 листопада 2022 року в даній справі.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Камінь Каширського районного суду Волинської області від 29 листопада 2022 року, щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк