Справа № 445/1026/22 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 33/811/1513/22 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Ковалика Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 08 грудня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 08 грудня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 24.07.2022 о 00 год. 07 хв. в м. Золочів, на вул. Ольги Кобилянської, 12 Львівської області. керував автомобілем марки KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді Проскурник Р.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на такі доводи: наявний у справі рапорт працівника поліції не може слугувати доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення та підтверджувати підставність його зупинки; його автомобіль перебував у нерухомому стані, коли під`їхали працівники поліції, а факт керування автомобілем на відеозаписі не зафіксовано; на двох фрагментах відео не зафіксовано дати та марки технічного засобу, яким здійснювався відеозапис, а сам відеозапис не є повним, а тому вважає, що присутність свідків була обов`язковою; у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічного пристрою, яким здійснювався відеозапис.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Ковалика Ю.Р., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 24 липня 2023 серії ААБ № 173932 (а.с. 3);

рапортом інспектора ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області Б. Гураля, відповідно до якого ним спільно з інспектором ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області М. Островською 24.07.2022 близько 00:07 год. було виявлено автомобіль, який рухався під час комендантської години. Під час перевірки транспортного засобу марки KIA RIO, реєстраційний номер було встановлено, що водій вказаного транспортного засобу керував ним з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. Вказаний водій відмовився надавати посвідчення водія, оскільки стверджував, що він нікуди не їхав, натомість пред`явив паспорт громадянина України. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився на камеру. Свідків залучити не виявилося можливим, оскільки тривала комендантська година. Подія відбулася у м. Золочеві на вул. О. Кобилянської, 12 (а.с. 4);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (а.ч. 5);

долученим до матеріалів справи відеозаписом події від 24 липня 2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (а.с. 6).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд відкидає доводи ОСОБА_1 про те, що у справі відсутні докази, що він керував автомобілем, оскільки на долученому до матеріалів справи відеозаписі з відеореєстратора поліцейського автомобіля чітко зафіксовано, як поліцейський автомобіль слідує за автомобілем з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який за деякий час зупинився на узбіччі, та зі сторони водійського сидіння вийшов ОСОБА_1 .

Щодо рапорта поліцейського, на який ОСОБА_1 вказує як на недопустимий доказ, оскільки такий складений службовою особою, слід зазначити наступне.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року (справа № 524/5741/16-а) рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт інспектора ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області Б. Гураля суддя оцінив в сукупності з іншими, зібраними у справі та проаналізованими доказами, та дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудних камер не є безперервним, та не має відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, а тому наданий суду відеозапис є недопустимим доказом, апеляційний суд до уваги не бере. На долученому до матеріалів справи відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, а так само і рух транспортного засобу.

Твердження в апеляційній скарзі про відсутність запису про свідків у протоколі про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає безпідставним.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи працівником поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час відмови ОСОБА_1 від огляду, інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи, а відтак присутність свідків не вимагається.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 08 грудня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах