Єдиний унікальний номер 728/1344/22 Номер провадження 3/728/1/23
П О С Т А Н О В А
14 лютого 2023 року м. Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді - Роздайбіда О.В.,
при секретарі Петренко О.Г.,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1
адвоката Шелудька Є. В.,
розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
08.10.2022 року о 22 год. 18 хв. за адресою м. Бахмач вул. Богдана Хмельницького водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Corolla д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину не визнав. Посилався на те, що проходив огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. І протокол про відмову на нього складений безпідставно.
Адвокат Шелудько Є.В. звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на наявність в матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння. Просив суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Крім цього, звернув увагу суду на численні порушення допущені працівниками поліції при оформленні матеріалів, зокрема: наявний рапорт поліцейського, протокол із зазначенням про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння спростовується наявним в матеріалах висновком медичного огляду від 08.10.22 року; розписка ОСОБА_2 не є його волевиявленням і написана не власноруч; на момент прийняття рішення про забезпечення медичного огляду не були оформлені адміністративні матеріали; водій ОСОБА_1 добровільно здав кров та сечу в медичному закладі, що свідчить про проходження огляду.
Допитаний під час судового розгляду свідок поліцейський ОСОБА_3 , як особа, яка складала протокол, пояснив, що того вечора він був на патрулюванні і ним був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після тривалої розмови, ОСОБА_1 спочатку погоджувався з проходженням освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці, а потім , поспілкувавшись по телефону з невідомою особою, відмовився від проходження на місці і йому було запропоновано пройти огляд у найближчому медичному закладі. Приїхавши до лікарні, вже у лікаря-нарколога , ОСОБА_1 тягнув час , уникав проходження повної процедури огляду, намагався пропонувати свої варіанти огляду, забажав взяття біоматеріалів, хоча направлення на взяття крові, сечі на аналіз поліцейський не виписує, бо це не передбачено посадовою інструкцією. В результаті чого , лікарем наркологом був складений висновок з діагнозом алкогольне сп`яніння, але встановлене тільки за зовнішніми ознаками. Від етапу проходження огляду з технічними засобами ОСОБА_1 відмовився, що і було також зафіксовано у висновку. Таким чином ОСОБА_1 , не пройшов повну процедуру освідування згідно чинного законодавства. І в результаті, на нього був складений протокол саме за п.2.5 ПДР.
Допитаний в судовому засіданні лікар ОСОБА_4 пояснив, що був черговим лікарем тієї ночі, коли в лікарню доставили ОСОБА_1 для проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння. Перед початком огляду, ОСОБА_1 були роз`яснена вся процедура, етапи її проведення. На що ОСОБА_1 спочатку погоджувався, а в результаті, після проведення зовнішнього огляду, почав тягнути час та відмовився від проведення другого етапу, який включає в себе огляд технічними засобами. Відмова була зафіксована в Акті медичного огляду в пункт 18. Також ОСОБА_1 неодноразово наголошувалось, що він не пройшов повний огляд, і це розцінюється, як відмова. У свою чергу, ОСОБА_1 забажав, щоб в нього відібрали на дослідження біологічні рідини організму, хоча це і не передбачено інструкцією в даному випадку. Адже обов`язковість взяття і проведення дослідження біологічних зразків без наявності передбачених умов не відповідає нормативним актам.
Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, його захисника, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, особою, що склала матеріали про адміністративне правопорушення було надано наступні докази, які безпосередньо були досліджені судом, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 063532, відповідно до якого зазначено суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено вище.
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за №8 складений 08.10.2022 о 23:30 год., яким констатовано, що ОСОБА_1 від інструментального обстеження відмовився, від підпису відмовився, за бажанням взяті сеча та кров.
- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, при перегляді яких судом встановлено, що стосовно ОСОБА_1 оформляються матеріали про адміністративне правопорушення працівником поліції в присутності останнього, йому роз`яснено його права, що має відображення на відеозаписі, зокрема: відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
- рапорт поліцейського СРПП ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області від 09.10 2022 року, в якому зазначено, що на прохання пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 ухилявся від його проходження, не виконував вказівки співробітників поліції щодо процедури проходження. При огляді лікарем-наркологом водій не виявив бажання пройти обслідування, не виконував вказівки лікаря в повному обсязі.
Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності та його захисника, вивчивши та дослідивши усі зібрані у справі докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст.251КУпАП визначено поняття доказів.
Частиною другою вказаної норми передбачено обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 063532 судом встановлено, що ОСОБА_1 висунуте обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року N 1452/735.
Суд, оцінивши вищезазначені докази, в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку «поза розумним сумнівом», що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Із переглянутого відеозапису встановлено, що зовнішній вигляд ОСОБА_1 , вираз обличчя, його поведінка, мова, намагання висловити працівникам поліції незрозумілі пропозиції, вказують на те, що останній має очевидні наявні ознаки алкогольного сп`яніння, відмова від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння також зафіксована.
ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі в передбаченому законом порядку, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, що судом констатовано із переглянутого відеозапису. Відеозапис містить достатні докази на ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі та вчинення дій, які виключають його проведення.
За положеннями пунктів 2, 8 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІІ Інструкції.
Пунктами 7 та 14 визначені випадки за якими проведення лабораторних досліджень біологічного середовища або крові є обов`язковим, це: на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини; якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункти 8, 9 Інструкції).
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5) (пункти 15, 16,17, 19, 20, 21 Інструкції).
Отже, наведеною нормою не передбачена обов`язковість відібрання крові та сечі на вимогу особи, яка проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому, суд враховує роз`яснення надані судам у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), де зазначено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
У той же час суд враховує поняття ухилення, що відповідно до загальнодоступних джерел - це тривале і наполегливе ухилення від виконання відповідного обов`язку або дії шляхом втечі від ситуації, приховування даних, тощо.
Суд приймає до уваги, що в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що погодився добровільно пройти огляд в медичному закладі відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тоді як відповідно до приписів Інструкції направлення видається у разі відмови особи від проходження огляду в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди з його результатами, отож в даному випадку особа одразу погодилась на огляд в медичному закладі.
Також слід звернути увагу, що спосіб, зокрема за допомогою приладу Драгер, у який було запропоновано в медичному закладі пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не суперечить вимогам законів. Законом не заборонено застосування при огляді водіїв у медичному закладі швидких тестів для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Суд звертає увагу, що відібрання зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження для виз начення стану алкогольного сп`яніння відповідно до положень Інструкції не є обов`язковим.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення, доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) не надано.
Будь-яких зауважень щодо неправомірних дій працівників поліції, ОСОБА_1 не заявляв, до суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин не надав.
Доводи захисника про те, що наявні розбіжності в процедурі оформлення адміністративних матеріалів, зокрема невідповідність часу направлення на огляд, часу проведення огляду на стан сп`яніння, є безпідставними та не ставлять під сумнів дійсність такого огляду.
Суд вважає за необхідне при вирішенні даної справи врахувати й практику ЄСПЛ за принципами якого останній сповідує, що скасування певного акта з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості, притягнення винної особи до відповідальності.
Крім того, суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ, рішення у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають на небезпеку як особу, яка володіє таким транспортним засобом так і оточуючих, що становить суспільну небезпеку.
З огляду на наведені судом мотиви, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння із застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування.
Відповідно до ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного та керуючись ст.23-24, 27, 33, ч.1 ст. 130, 221, 251-252, 266, 276, 283-284, 294 КУпАП, суд,
ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити вказаний штраф у передбачений ч.1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний термін з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.
У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення проводиться примусово і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2023 року.

Суддя О.В. Роздайбіда