Справа № 352/1971/22
Провадження № 3/352/48/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 04 листопада 2022 року приблизно о 19 год 12 хв, керував транспортним засобом ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_2 на а/д Н-18 1+700 м. Тисмениця з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що не керував транспортним засобом, а просто стояв на узбіччі і чекав знайомих, які б мали приїхати і забрати його. До нього під`їхали працівники поліції, він занервував, розгубився і тому відмовився від огляду на встановлення стану сп`яніння.

Захисник Горин В.М. в судовому засідання просив суд закрити провадження через відсутність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КуПАП. Пояснив, що при складенні працівниками поліції адміністративного матеріалу, ними були допущені численні порушення. Зокрема, в протоколі відсутні посилання на відеозапис долучений до нього. Окрім того, на відео не зафіксовано факту курування транспортним засобом, відеозапис переривається.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Горина В.М., оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, з таких підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться такими доказами:

- даними, що містяться у протоколі серії ААД № 118959 від 04 листопада 2022 року про адміністративне правопорушення (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 04 листопада 2022 року (а.с.2);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду (а.с.3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від огляду на встановлення стану сп`яніння (а.с.4-5);

- відеоматеріалом з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції (диск з відеозаписом міститься на а.с.9).

Аналізуючи вказані докази суд звертає увагу на таке:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 118959 від 04 листопада 2022 року (а.с. 1), в якому зазначено, що ОСОБА_1 04 листопада 2022 року приблизно о 19 год 12 хв, керував транспортним засобом ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_2 на а/д Н-18 1+700 м. Тисмениця з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП ВП № 1 (м.Тисмениця) старшим лейтенантом поліції Глебівим І.І., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, від підписання якого ОСОБА_1 відмовився.

Отже, підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП не здобуто.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів, відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «DRAGER», що підтверджується підписами присутніх свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

За змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП м. Івано-Франківськ, складеного 04 листопада 2022 року о 19 год. 55 хв. (а.с. 2), водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів направлявся для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад. Огляд в закладі охорони здоров`я не проводився через те, що останній відмовився.

На досліджених судом відеозаписах, що містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 9), безсторонньо зафіксовано обставини події, зокрема: зупинку транспортного засобу, як працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 відмовився, на пропозицію пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_1 також відмовився.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Підстав для визнання недопустимим відеозапису під час судового розгляду не встановлено.

Посилання сторони захисту на нібито недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, судом не приймається, оскільки відповідний факт підтверджується відеозаписом, згідно якого йому ОСОБА_1 повідомлено, що він підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і з цією метою пропонується пройти огляд на стан сп`яніння. Відповідно до відеозапису ОСОБА_1 , в ході спілкування з працівниками поліції не спростовував факту його керування транспортним засобом. Окрім того, причиною переслідування і подальшої зупинки транспортного засобу було повідомлення зі служби 102 про те, що водій автомобіля ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 8).

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи, підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовився.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1ст.130 КУпАП, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1статті 130 КУпАП, зокрема у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім того, відповідно до ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1,283,284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч. 2 ст.308 КУпАП в разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Максим ОЛІЙНИК