Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Визначено стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді Ганейчук Р.Р. визнаний винним за те, що він 26.08.2022 року о 20:40 год. у м. Луцьку по вул. Василя Мойсея, 4, керував транспортним засобом Citroen C4 Picasso д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер». Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що рішення судді є передчасним, винесеним з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить оскаржену постанову скасувати, а провадження у справі закрити. Апелянт стверджує, що автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не керував. Вказує на відсутність у матеріалах відеофіксації підтвердження руху транспортного засобу, за кермом якого він нібито перебував.

В апеляційній скарзі також ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року. Вказує, що не був присутній в судовому засіданні при винесенні оскарженого рішення, а копію постанови отримав 03.01.2023 року, тому з цих підстав просить поновити строк на апеляційне оскарження даного рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, приходжу наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні 22.12.2022 року, постанова йому судом надсилалась 26.12.2022 року, яку отримав 03.01.2022 року.

Апеляційний суд вважає, що слід врахувати доводи апелянта виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та поновити йому строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки він фактично пропущений з поважних причин.

Відповідно до приписів ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема, про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вказаний вище висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскарженій постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2022 року серії ААБ №274832, в якому зазначені місце, час та обставини вчинення апелянтом адміністративного правопорушення; результатом тесту приладу «Драгер» (результат - 1,70 проміле); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапортом поліцейського; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.08.2022 серії ЕАР №5808740, якою підтверджується керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 ; відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності у суду немає об`єктивних сумнівів у винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає доводи вказані в апеляційній скарзі про не керування ОСОБА_1 транспортним засобом такими, що носять суперечливий характер і спростовуються сукупністю доказів, які було досліджено судом. Тому суддя доходить висновку, що вказані вище твердження є бездоказовими, не відповідають фактичним обставинам справи та спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Разом з тим, під керуванням транспортним засобом необхідно розуміти умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Таким чином, дії спрямовані на використання транспортного засобу з метою його цільового призначення (включення запалення транспортного засобу, заведення двигуна та інше) необхідно вважати такими, що безпосередньо пов`язані із керуванням транспортним засобом.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час розмови з працівниками поліції не заперечував факт керування транспортним засобом, двигун якого був в заведеному стані, горів покажчик повороту, а останній вийшов з автомобіля зі сторони водійсього місця.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 визнав вину та погодився із встановленими та вказаними в протоколі фактичними обставинами вчиненого ним адміністративного правопрушення.

Проаналізувавши зібрані й досліджені докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук