КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/175/23 Головуючий у суді І інстанції Гришко О.М.
Провадження № 33/824/1254/2023 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 березня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатченко Н.В., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Мишка Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката Мишка Юрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 30 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 075348 від 2 січня 2023 року водій ОСОБА_1 о 22 год. 15 хв. 2 січня 2023 року на 15 км автодороги М-05 Київ-Одеса керував автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зізгоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу«Drager» № ARLM-0358, результат позитивний - 2,08%, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Ухвалюючи зазначену постанову, місцевий суд надав оцінку неявки ОСОБА_1 в судове засідання у дні, що були призначені для розгляду адміністративного протоколу, зазначивши, що 23 січня 2023 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, алеподав клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із пошуком адвоката, у зв`язку із чим судом було відкладено судове засідання на 30січня 2023 року. Однак, 30 січня 2023року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся шляхом направлення смс-повістки за номером телефону, який вказаний упротоколі про адміністративне правопорушення,клопотань про відкладення розгляду від нього не надходило.

З метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів та дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі, тому зробив висновок про доцільність накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Мишко Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не дослідив та не надав належної оцінки доказам і обставинам справи, підійшов формально до вивченням обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, а постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. При цьому адвокат, не оспорюючи факт знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, посилається на порушення поліцейськими Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та на норми ч. 5 ст. 266 КУпАП щодо недійсності огляду. Також захисник зазначив, що зміст протоколу не відповідає вимогам, що передбачені ст. 256 КУпАП, а саме працівники поліції під час складання протоколу не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, а огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 в порушення Постанови КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 проведено за відсутності двох свідків.

У суді апеляційної інстанції адвокат Мишко Ю.М. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задовольнити скаргу, скасувати постанову суду, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Мишка Ю.М., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги і обставини викладені в ній, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, підстави для її скасування - відсутні, а апеляційна скарга такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП,постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають до з`ясування питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з нормами КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалив постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, що підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону.

З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 075348 від 2 січня 2023 року водій ОСОБА_1 о 22 год. 15 хв. 2 січня 2023 року на 15 км автодороги М-05 Київ-Одеса керував автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» № ARLM-0358, результат позитивний - 2,08 %, чим порушиввимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбаченач. 1 ст. 130 КУпАП(а.с. 1), чим спростовується пояснення апелянта щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі зазначено всі обставини та пункт ПДР, які ОСОБА_1 порушив.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Окрім цього, відеозаписом із нагрудної бодікамери інспектора зафіксовано обставини викладені в протоколі, які є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15.11.18).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Реалізувавши своє право володіти та керувати автомобілем, ОСОБА_1 тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокатМишко Ю.М. вказував на те, що працівники поліції під час складання протоколу не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки.

Апеляційний суд не погоджується з вказаними доводами, виходячи з наступного.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 075348 від 2 січня 2023 року підписаний особою, яка його склала і безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі та письмових поясненнях не вказав.

Доводи апеляційної скарги в частині нероз`яснення прав ОСОБА_1 також є не обґрунтованими, поскільки в межах апеляційного провадження приймає участь захисник, тому усі права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі і ті, які, на думку захисника не були дотримані, були в повній мірі поновлені апеляційним судом в ході перегляду справи в апеляційному порядку, де в судовому засіданні захисник пояснив, що права та обов`язки йому відомі і зрозумілі.

З метою реалізації наданих ОСОБА_1 та його захиснику прав, судом надана можливість давати пояснення, подавати докази, висловлювати свою думку щодо усіх обставин справи, в результаті чого адвокат надав пояснення та вказав суду апеляційної інстанції, що будь-яких доповнень та зауважень він немає.

Відповідно до акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного поліцейським, вказані виявлені ознаки: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покрові обличчя, виражене тремтіння пальців рук (а.с. 4).

Огляд ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу 2 січня 2023 року о 23 год. 07 хв. за допомогою «Alcotest 7510» прилад № ARLM-0358, що підтверджується тестом № 570, результат огляду 2,08 % (а.с. 3).

З наданого суду відеозапису з нагрудних бодікамер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння та отримав результати тесту, незгоду з якими не висловлював (clip - 3, а.с. 8).

Також з матеріалів адмінпротоколу встановлено, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем, про що вказано в тексті розписки ОСОБА_2 від 2 січня 2023 року, де зазначено, що «забирає автомобіль та зобов`язується доставити автомобіль за адресою: АДРЕСА_1 ,а водія не допускати (не передавати) керування ним» (а.с. 6).

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння відсутні свідки, що суперечить ст. 266 КупАП, постанові КМ України від 17 грудня 2008 року та Інструкції про огляд на стан сп`яніння на місці зупинки від 9 листопада 2015 року, які вказують на необхідність складання протоколу у присутності двох свідків, не грунтуються на законі.

Законом України № 1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17 березня 2021 року, до ч. 2 ст. 266 КУпАП, яка врегульовувала процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`янінні на місці, внесено зміни. Зокрема, якщо в попередній редакції присутність двох свідків під час огляду була обов`язковою, то в нинішній редакції ч. 2 ст. 266 КУпАП достатньо відеозапису, і лише в разі неможливості застосування відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків.

У даній справі до протоколу про адміністративне правопорушення додані докази у вигляді файлів відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, який проводив оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Вказані відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення і свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та вимог ст. 266 КУпАП. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими доказами і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КупАП.

Наведені апелянтом положення Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкції від 9 листопада 2015 року, які вказують на необхідність складання протоколу щодо огляду на стан сп`яніння або відмови від проходження такого огляду у присутності двох свідків, по-перше, були прийняті виключно на підставі відповідної редакції ч. 2 ст.266 КУпАП, яка вказувала на обов`язкову присутність двох свідків під час огляду.По-друге, дана норма була змінена Законом України № 1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», а відтак у випадку суперечності між законом і підзаконним нормативним актом застосовується нормативний акт, який має вищу юридичну силу і яким в даному випадку є закон - ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 а ПДР України за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами викладеними вище, якіотримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Протокол підписаний особою, яка його склала.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер», а результат огляду склав 2,08 проміле.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ від 9 листопада 2015 року № 1452/735, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Тому, з урахування визначеної технічною документацією похибки вимірювання приладу Drager Alcotest 7510 та вимог п. 7 розділу ІІ Інструкції результат тесту, який був проведений 2 січня 2023 року та дорівнював 2,08 %, дає достатні підстави для встановлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння.

З долученої до матеріалів справи роздруківки з приладу Drager Alcotest 7510 № ARLМ 0358 вбачається, що тест № 570 був проведений 02.01.2023 р. о 23 год. 07 хв. при температурі 18,0 °C, результат тесту - 2.08 % (а.с. 3).

У зв`язку з цим, апеляційний суд приходить до висновку, що наявність у повітрі що видихається вмісту алкоголю рівному 2.08 % є станом алкогольного сп`яніння і відповідно у суду першої інстанції були всі підстави для притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України задекларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиття відповідних заходів, а тому оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.

Відповідно до положень ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, та наданих поясненнях встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Мишка Юрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Н.В. Ігнатченко