Справа №521/750/23
Номер провадження 3/521/2500/23

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Морозова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164 ч. 1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А :

10.01.2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси від ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

В протоколі, складеному 14.12.2023 року дільничним офіцером поліції СП ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, вказано, що 14.12.2022 року приблизно о 12:32 в м. Одесі по вул. Цветаєва навпроти будинку № 3 ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, а саме, здійснював реалізацію пива без одержання ліцензії, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, протокол про адміністративні правопорушення містять підпис ОСОБА_1 , зокрема, в графах з інформацією, що розгляд справ відбудеться у Малиновському районному суді м. Одеси.

Беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

За вказаних обставин, враховуючи строки розгляду справи та обізнаність ОСОБА_1 про розгляд його справи судом, суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Як вбачається з матеріалів справи 14.12.2022 року надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: м. Одеса, вул. Цветаєва, 3, здійснюється продаж пива без ліцензії.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про проведення відповідно до ст. 264 КУпАП особистого огляду та огляду речей, що були у ОСОБА_1 , та згідно зі ст. 265 КУпАП виявлені речі вилучено для тимчасового зберігання. Вказано: «акт додається».

До матеріалів справи долучено акт від 14.12.2022 року, відповідно до якого дільничний офіцер поліції СП ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області передав, а директор ПП «КЛЕСТ ЛТД» ОСОБА_2 прийняв на відповідальне зберігання пиво у пляшках у кількості 66 штук.

Інші докази суду не надавалися.

Частина перша ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю слід розуміти, діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, то мають цільову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - де самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання(підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації як суб`єкта господарювання, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, з досліджених судом матеріалів справи не вбачається жодних доказів того, що дії ОСОБА_1 мають ознаки підприємницької діяльності, а так само в матеріалах справи відсутні докази того, що метою здійснення ОСОБА_1 торгівлі було отримання прибутку, яка є обов`язковою умовою здійснення господарської діяльності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо того, за якою ціною здійснювалася реалізація пального, та чи були від продажу отримані будь-які грошові кошти.

Також відсутні належні і достатні докази того, що ОСОБА_1 систематично, на свій власний ризик здійснював торгівлю алкольною продукцією з метою отримання прибутку, тобто займався господарською діяльністю, оскільки саме такі дії передбачає об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 здійснював реалізацію пива без отримання ліцензії, однак матеріали справи не містять жодних доказів підтвердження того, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем. Більше того, до загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності. Однак, доказів на підтвердження зазначених обставин також надано не було.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що суду не було надано достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП вилучені речі і документи, що були знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, після розгляду справи про адміністративне правопорушення і залежно від результатів розгляду, у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

У зв`язку з тим, що власник вилученого майна встановлений не був, суд позбавлений можливості прийняти рішення в порядку ч. 1 ст. 265 КУпАП щодо повернення цього майна конкретній особі. Разом з тим, суд не уповноважений збирати докази і встановлювати власника майна.

Оскільки майно було вилучене ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, суд вважає, що зазначений орган має повернути майно власнику або законному володільцю за наявності підтверджуючих документів та за відсутності підстав вважати, що це майно підлягає конфіскації у іншому провадженні.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діяннях складу адміністративного правопорушення.

Доручити ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області: прийняти заходи до встановлення власника або законного володільця вилученого майна та повернути зазначене майно власнику або законному володільцю за відсутності підстав для його конфіскації, знищення та оплатного вилучення у іншому провадженні.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя І.В.Морозова