Єдиний унікальний номер 142/513/22
Номер провадження № 3/142/17/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2023 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , згідно протоколу та зі слів не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2022 року на адресу Піщанського районного суду Вінницької області від Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 325318 від 24 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з додатками.

Відповідно до вказаного протоколу, 24 листопада 2022 року, о 07 годині 55 хвилин в смт. Піщанка Тульчинського району Вінницької області по вул. Центральній, 75А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем « FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager 6810, ARBF -0398, принтер ARBE -5024, результат позитивний 0,24 %о. В протоколі зазначено, що вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а, Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що ввечері напередодні того дня, коли його зупинили працівники поліції, він випив пляшку пива, а вранці, приблизно 07 годині 00 хвилин, поїхав у справах та був зупинений працівниками поліції. Також зазначив, що вранці, перед виїздом, пив безалкогольний напій «Кока-колу». Від проходження огляду на місці зупинки не відмовлявся, що результат тесту показав позитивний результат був здивований, оскільки випив лише пляшку пива напередодні, в лікарню для проходження огляду йому їхати працівники поліції не пропонували.

В судовому засіданні захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,- адвокат Зянько Н. Г. просила суд закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, про що наддала суду письмове клопотання, оскільки вважає, що поліцейськими не було зібрано достатніх доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення вимог п. 2.9. Правил дорожнього руху і, відповідно, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, захисник вказує, що допустима норма вмісту алкоголю не була перевищена. Захисник зазначає, що згідно матеріалів справи, а саме роздруківки за результатом проходження тесту ОСОБА_1 , технічний прилад Drager Alkotest 6810 показав результат 0.24%о проміле у видихуваному повітрі. В той же час, відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Тобто , допустима норма алкоголю в повітрі, що видихається даним нормативно-правовим актом не передбачена. Захисник посилається на Конвенцію ООН про дорожній рух (Віденську конвенцію) від 08.11.1968 року, яка являється, частиною національного законодавства України та Додаток до Європейської угоди від 01.05.1971 року, що доповнює Конвенцію про дорожній рух, де зазначено, що в національному законодавстві мають бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого являється несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не має перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Відповідно до таблиці переведення одиниць виміру алкоголю 0,250 мг становить 0,5 %о проміле. Прилад Drager Alkotest 6810 являється газоаналізатором, таким чином вміст етанолу встановлюється у повітрі, що видихається людиною. Інструкція № 1452 735 не містить мінімально допустимий цифровий покажчик алкоголю у повітрі. Таким чином, керуючись принципом правової визначеності підлягають застосуванню положення Віденської конвенції, яка є частиною національного законодавства України та містить цифрові покажчики допустимого рівня вмісту алкоголю як в крові людини так й в повітрі, що видихається (0,50 грамів алкоголю в крові та 0,25 мг на літр повітря), що не є тотожним поняттям з похибкою технічного засобу вимірювання. А тому, адвокат зазначає, що результат огляду у 0.24 %0 не може свідчити про нарубування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є. в межах похибки та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності зач.1 ст.130 КУпАП. Крім того, захисник зазначає, що Інструкцією до прилад Drager Alkotest 6810, яка є публічно доступною визначено, що діапазон вимірювання концентрації алкоголю в крові складає від 0,00 % до 5,00 %, похибка вимірювання складає до 0,017 %. За таких обставин, при проведенні огляду та встановленні ступеня сп`яніння в 0,24 проміле, що межує з гранично допустимою нормою (0,2 проміле) та з врахуванням технічної похибки, відсутності передбачених ознак алкогольного сп`яніння та заперечення водієм факту вживання алкогольних напоїв виникає обґрунтований сумнів у достовірності наданих доказів на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також захисник вказує, що долучені до матеріалів відеозаписи, переглядом яких встановлено, що запис здійснено працівникам поліції 22.11.2022 о 14.год. 04хв (перший файл) та о 14год. 11 хв. (другий файл ) , в той же час відповідно до протоколу серії ААД № 325318 зазначений протокол складено працівниками поліції 24.11.2022 року о 08год.10 хв. щодо події, яка мала місце також 24.11.2022 року о 07год.55хв., не можуть бути належними доказами у справі, оскільки містять позначення дати та часу, які не відповідають тим, що зафіксовані в протоколі серії ААД № 325318. Крім того, в матеріалах справи міститься роздруківка приладу Драгер зі змісту якої вбачається, що тестування ОСОБА_1 проведено 24.11.2022 о 08годині 02 хвилині, результат тесту -0.24%о, також в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.11. 2022 зі змісту якого вбачається, що зазначене направлення видано ОСОБА_1 о 08 годині 00 хвилин, також в зазначеному направленні міститься запис про результати огляду: результат позитивний 0.24%о . За вказаних обставин очевидно, що направлення на огляд водія, яке долучено до протоколу ААД № 325318 від 24.11.2022 року в присутності ОСОБА_1 не складалося та йому не вручалося, що є грубим порушенням працівниками поліції розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/7350 від 09.11.2015 року. За таких обставин, захисник вважає, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь, а провадження в справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.п. "а" п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В частині 1 статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимоги статті 266 КУпАП встановлюють, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до п. 4 Розділу 10 зазначеної Інструкції № 1395 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, аналіз зазначених положень закону вказує, що при складанні протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на підтвердження викладених в ньому обставин, до нього в обов`язковому порядку мають бути долучені в якості доказів акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності), а також відеозапис , на якому зафіксовано проведення огляду особи поліцейським, а в разі неможливості здійснення відеозапису-пояснення свідків, які підтверджують проведення такого огляду у встановленому законом порядку.

У відповідності до п. 2 та п. 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р., огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови;виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Долучений до протоколу відносно ОСОБА_1 акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів свідчить, що огляд ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» було проведено у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Drager Alcotest 6810 це прилад із вбудованим процесором, який пропонує професійним користувачам точний та швидкий аналіз алкоголю у видихуваному повітрі, дозволяє вивести результати для друку на принтер та у ПК.

Із долученої до протоколу щодо ОСОБА_1 роздруківки з приладу Drager Alcotest 6810, слідує щодо за результатами огляду ОСОБА_1 поліцейськими на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою результат тесту був 0,24%о проміле, тобто рівень алкоголю у видихуваному повітрі станови 0,24%о проміле.

Разом з тим, відповідно до Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року зі змінами та доповненнями внесеним Європейською угодою від 01.05.71 року, з поправками від 03.03.92, від 28.09.2004, яка була ратифікована із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря що видихається (0,25 проміле)».

Таким чином, враховуючи, що рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 не вимірювався, виходячи з міжнародних норм, суд приходять до висновку, що рівень алкоголю у видихуваному повітрі 0,24 проміле не може вказувати про наявність у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння на момент зупинки та не є достатнім для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Щодо наявності в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, долученого до протоколу відносно ОСОБА_1 на підтвердження вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, зазначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналогічні положення закріплені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров"я України 09.11.2015 р. за №1452/735 України, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858, що відповідає вимогам статті 266 КУпАП, яка встановлює, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З огляду на викладене, необхідно зазначити, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я здійснюється тільки у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами.

Форма вказаного направлення визначена в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та передбачає, що вказане направлення адресується відповідному закладу охорони здоров`я та є підставою для проведення огляду у відповідному закладі.

Разом з тим, з долученого до протоколу відносно ОСОБА_1 відеозапису слідує, що працівники поліції не запитували у ОСОБА_1 , чи згодний він з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, а останній не висловлював своєї незгоди з таким результатом, що вказує на неправомірність оформлення та долучення до протоколу вказаного направлення, яке не може бути взяте судом до уваги як належний да допустимий доказ на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відомості не були підтвердженні в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а тому вважає, що такий протокол не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що під час судового розгляду достатніх, належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано не було, керуючись положеннями ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Суддя :