Справа № 529/136/23
Провадження № 3/529/182/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2023 року смт Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Велика Круча Пирятинського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , кухаря їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який раніше протягом року притягувався до адміністративної відповідальності:

- 20.07.2022 Диканським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - штраф у дохід держави у розмірі 3 655,00 грн,

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Солдат ОСОБА_1 , будучи кухарем їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , під час особливого періоду, а саме в умовах воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, 30 жовтня 2022 року близько 14 год. 10 хв. в АДРЕСА_2 самовільно залишив місце служби. Солдат ОСОБА_1 повернувся до місця несення служби в АДРЕСА_2 06 листопада 2022 року о 08 год. 00 хв.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому, у заяві ОСОБА_1 вказав, що визнає у повному обсязі свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13.12.2022, який набрав законної сили 27.01.2023, було внесено зміни зокрема до ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та криміналізовано відповідальність зокрема за самовільне залишення військовослужбовцем військової частини або місця служби, вчинене в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці та передбачено ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Враховуючи вищевказані правові норми, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, у редакції, чинній на час вчинення правопорушення.
Частиною 4 статті 172-11 КУпАП (у редакції, чинній на час вчинення правопорушення) передбачено відповідальність зокрема за самовільне залишення військовослужбовцем військової частини або місця служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який востаннє продовжено до 19 лютого 2023 року.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у наданій суду заяві, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, повністю підтверджується наступною дослідженою судом сукупністю доказів:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення № 67 від 17.12.2022, відповідно до якого солдат ОСОБА_1 , будучи кухарем їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , під час особливого періоду, а саме в умовах воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, 30 жовтня 2022 року близько 14 год. 10 хв. в АДРЕСА_2 самовільно залишив місце служби. Солдат ОСОБА_1 повернувся до місця несення служби в АДРЕСА_2 06 листопада 2022 року о 08 год. 00 хв. У поясненнях у цьому протоколі ОСОБА_1 власноручно написав, що свою вину визнає у повному обсязі та просить суворо його не карати.

- рапортом заступника командира військової частини з озброєння - начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , відповідно до якого 30 жовтня 2022 року близько 14 год. 10 хв. солдат ОСОБА_1 самовільно залишив місце несення служби в АДРЕСА_2 . Свою відсутність спочатку пояснив необхідністю виїзду у місто в магазин. Після наказу терміново повернутися на місце несення служби солдат ОСОБА_1 на телефонні дзвінки не відповідав, повідомлення в месенджерах інших військовослужбовців ігнорував.

- доповідями командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 по факту самовільного залишення солдатом ОСОБА_1 місця несення служби.

- рапортом заступника командира військової частини з озброєння - начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , відповідно до якого 06 листопада 2022 року о 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_1 повернувся до розташування Військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 06.11.2022, відповідно до якого 30 жовтня 2022 року близько 14 год. 00 хв. він на власному автомобілі самовільно залишив місце несення служби, а саме ЗКП Військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . Свій від`їзд пояснив необхідністю поїхати у магазин. Під час відсутності на службі він перебував у м. Полтаві. Свою вину визнає та розуміє у повній мірі. Повернувся до військової частини самостійно 06 листопада 2022 року о 08 год. 00 хв.

- письмовим поясненням начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини Військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_4 від 06.11.2022, відповідно до якого 30 жовтня 2022 року близько 14 години солдат ОСОБА_1 , кухар їдальні Військової частини НОМЕР_1 на власному автомобілі самовільно залишив місце несення служби запасний командний пункт в АДРЕСА_2 . Солдат ОСОБА_1 повернувся до місця несення служби 06 листопада 2022 року близько 08 год. 00 хв. Свою відсутність пояснював тим, що йому потрібно було поїхати до м. Полтави по власним потребам.

- копією військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого 04.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого ОСОБА_1 перебуває на військовому обліці.

- копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 2 від 04.04.2022, відповідно до якого солдата ОСОБА_1 , призначеного кухарем їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , з 04 квітня 2022 року зараховано до списків особового складу цієї військової частини та на всі види забезпечення.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, обставини вчинення правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , винність якого у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, беручи до уваги відсутність тяжких наслідків вчиненого правопорушення, приходжу до висновку, що за вчинене останньому необхідно призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в межах санкції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП (у редакції, чинній на час вчинення правопорушення), що буде достатнім для попередження вчинення ним подібних правопорушень в подальшому.

Враховуючи обставини вчинення правопорушення, його склад, дані про особу ОСОБА_1 , який будучи військовослужбовцем, вчинив вказане правопорушення під час воєнного стану в Україні, приходжу до висновку про відсутність підстав для звільнення останнього від сплати судового збору. Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 536,80 грн, як з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 4 ст. 172-11 (у редакції, чинній на час вчинення правопорушення), ст. ст. 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287, 289 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір",

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 145 (сто сорок п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн 00 коп.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 4 930 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 за винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя О.С. Кириченко