Справа № 484/357/23
Провадження № 3/484/230/23
Постанова

іменем України

14.02.2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

судді Максютенко О.А.

з участю: секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.

за участю захисника особи, яка притягується до адмінвідповідальності адвоката Олексієнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднаний адміністративний матеріал, який надійшов від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та за ч.1 ст. 130 Кодексу України

встановив

15.01.2023 року о 19 годині 47 хвилин в м. Первомайську по вул..Достоєвського водій ОСОБА_1 кервав транспортним засобом Фольцваген д.н. НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою проблискових маЯчків синього та червогого кольору,гучномовом не зупинився, чим порушив п.2.4 ПДР України,за чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Крім того, 15.01.2023 року о 19 годині 47 хвилин в м. Первомайську по вул..Достоєвського біля будинку №12 водій ОСОБА_1 кервав транспортним засобом Фольцваген д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода,почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу «Драгер» гр.. ОСОБА_1 відмовився, а також відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та сков адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Олексієнко В.В.просила закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисник посилається на відсуть належних доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Диск фіксації поліцейським подій 15.01.2023 року , що відбувальсьо 20 годині 07 хвилин не містять доказів вини ОСОБА_1 , також посилається на відсутність понятих та свідків фіксації правопорушень, роз`яснення прав, вручення акту огляду, направлення до медичного закладу. Сам лише протокол про адміністративне правопорушення та надані відеозаписи з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського не є належними доказами стану алкогольного сп`яніння. Як вбачається із долученого до матеріалів справи диску, відео є фрагментальною нарізкою, з яких неможливо встановити вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, ні факту керування водієм автомобілем з ознаками сп`яніння, ні час такого керування, ні дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури проведення огляду, послідовності їх дій, відібрання у водія пояснень та складання долучених документів. Вина не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі піддягає закриттю.

Суд, заслухавши захисника, дослідивши письмові матеріали адміністративного правопорушення, дослідивши диск відеозапису, дійшов висновку про ОСОБА_4 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП встановлена наступними доказами:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №092273 від 15.01.2023 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 . Від підпису відмовився.

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №092210 від 15.01.2023 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 . Від підпису відмовився. ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом.

- пясненнями свідка ОСОБА_5 , де зазначено, що свідок перебувала у дворі №12 по вул.. Достоєвського в м.Первомайську 15.01.2023 року у вечірній час, коли у двір заїхав автомобіль Фольцваген а за ним автомобіль поліцейського з ввімкненими проблисковими маячками синього та червоного колорів. Коли автомобіль зупинився, з автомобіля вийшов ОСОБА_1 який н7а вимогу працівників поліції відмовився проходити огляд на стан алкогольногосп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі;

- поясненнями свідка ОСОБА_3 , який також був свідком подій викладених в протоколі про адміністративне правопорушенні;

- відеозаписом на оптичному диску з файлами відеозаписів, де зафіксовано рух автомобіля ОСОБА_1 та факт водія ОСОБА_1 , який пред`являє документи, а працівники поліції встановлюють його особу. Інспектор поліції повідомляє про порушення Правил дорожнього руху, оскільки ОСОБА_1 не зупинився на вимогу поліцейського. Працівник поліції запитує, чи водій вживав спиртні напої, на що останній відповідає не внятно, відповіді уникає. Працівник поліції пропонує вийти ОСОБА_1 з автомобіля. Працівник поліції вказує, що він бачить у водія ознаки алкогольного сп`яніння, запах алкоголю. Працівник поліції неодноразово пропонує пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі, а також вказує, що відмова від такого проходження прирівнюється до керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Водій стверджує, що не бавич працівників поліції, які надавали йому сигнал зупинитись. Поліцейський запросив свідків та склав протоколи відносно ОСОБА_1 про адміністративні правопорушення. Працівники поліції вказали на необхідність залишити транспортний засіб на місці зупинки.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі- ПДР) зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Зі змісту переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 про зупинку т.з завчсно поданого за допомогою проблискових маячнів не зупинився. Після того,як працівники поліції все ж таки зупинили автомобіль ОСОБА_1 в ході спілкування з водієм у інспектора виникла підозра про його перебування в стані алкогольного сп`яніння, тому останньому було кілька раз запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, від чого водій відмовлявся. Наслідки такої відмовити теж було неодноразово роз`яснено.

Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

При цьому суд звертає увагу на зауваження сторони захисту щодо того, що на відеозаписі не відображена реальна дата, коли складено протокол відносно його підзахисного. Суд зазначає, що на записі з відеореєстратора патрульного автомобіля зазначений час і дата, що відповідає таким у протоколі. Відображення подій з відеореєстратора послідовно продовжилось на відеозаписі з боді камери, тобто події, які мали місце 15.01.2023 року та поставлені у провину ОСОБА_1 , відбувалися та фіксувалися у хронологічній послідовності, а невідображення їх реального часу є технічною неточністю, яка не впливає на сутність подій.

На відеозаписі безперервно та повно зафіксовано відмову водія від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо тверджень захисника про відсутність понятих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, то суд зазначає, що присутність таких є необхідною у разі, якщо не має можливості застосування технічних засобів відеозапису, на що вказує ст. 266 КУпАП. Однак така можливість була реалізована працівниками поліції, про що описано вище.

Суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу цієї постанови щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень правопорушення, передбачених ч.1 ст.122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, не виконав вимог поліцейського, про зупинку транспортного засобу, та керував керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, те, що до адміністративної відповідальності він притягується вперше.

Обставин, які пом`якшують та які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

З врахуванням наявності декількох грубих порушень Правил дорожнього руху України в діях водія, суд вважає необхідним та достатнім для запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керувати транспортним засобом з урахуванням положень ст.36 КУпАП, якою врегульовано порядок накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень.

Відповідно до вимог ч.1ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо, а потім, відповідно до вимог ч.2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно положеньст. 40-1 КУпАПсудовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 27, 34, 35, 248, 252, 268, 283, 284, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, суд

постановив

ОСОБА_1 визнати винним за ст.ст. ч.1 ст.122-2 та ч.1ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст.122-2 КУпАП у виді штрафу в 153 грн;

- за ч.1 ст.130 КУпАп 17 тис грн з позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік.

На підставі ст.36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 тис. грн.. з побавлення права керувати транспортним засобом на один рік.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у розмірі 536.80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня вручення постанови шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: