Справа № 741/462/22 Головуючий у 1 інстанції Крупина А. О.
Провадження № 33/4823/180/23
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Харченка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Харченка С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 15 квітня 2022 року о 20 год. 20 хв., по вул. Центральній у м. Носівка, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, нестійка хода). Від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Харченко С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. Зазначив, що зміст протоколу не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме працівниками поліції не визначено точне місце вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, відео не є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 , оскільки є неповним та не розкриває суті правопорушення, не містить номеру службової бодікамери, на яку його знято, а зафіксований на відео час, не відповідає часу, вказаному в протоколі та поясненнях свідків. Вказав, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, а також правові наслідки складання даного протоколу, суть обвинувачення, та останньому не було вручено копію протоколу. Також зазначив, що показання свідків не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. Апелянт вказує, що поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Харченка С.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №261908 від 15.04.2022, ОСОБА_1 , 15 квітня 2022 року о 20:20 год., в місті Носівка, по вул. Центральній, керував автомобілем «ВАЗ-2106», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, нестійка хода). Від огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт керування автомобілем та відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що 15.04.2022 року вони несли службу на блокпосту в м. Носівка, по вул. Центральна та Кобизький шлях. Близько 22 год. 20 хв. до блокпосту під`їхав автомобіль ВАЗ-2106, р.н. НОМЕР_1 , який на вимогу зупинитись не відреагував та поїхав у бік вул. Кобизький шлях, після чого був зупинений. Водій ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та в їх присутності, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або проїхати в лікарню на освідування (а.с.3,4.).

При цьому, дані свідки лише засвідчують факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. На переконання апеляційного суду, свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Крім того, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.04.2022 (а.с.6); копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 15.04.2022 (а.с.8).

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем та що він був зупинений працівниками поліції саме за порушення Правил дорожнього руху, не є переконливими, з огляду на таке.

Допитаний у місцевому суді свідок ОСОБА_4 пояснив, що 15 квітня 2022 року, він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , чергував на блокпості у місті Носівка. Після 20 години, коли вже була комендантська година, у напрямку до блокпосту рухався автомобіль «ВАЗ-2106», який на поданий сигнал про зупинку, не зупинився, а навпаки, збільшив швидкість. Тому на автомобілі з проблесковим маячком вони наздогнали та заблокували указаний автомобіль по вул. Кобизький шлях, у м. Носівка. Як виявилося, автомобілем «ВАЗ-2106» керував ОСОБА_1 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та не міг самостійно вийти з автомобіля. Працівники поліції, які прибули за викликом, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній відмовився.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні місцевого суду дав аналогічні пояснення, що і ОСОБА_4 .

Відтак, у апеляційного суду не виникає сумніву в тому, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2106» у комендантську годину, на вимогу зупинитись проїхав блокпост, та в подальшому в результаті переслідування був зупинений.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що працівники поліції прибули на місце зупинки транспортного засобу за викликом чергових блокпосту м. Носівка. За кермом на сидінні водія перебував ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння та на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у закладі охорони здоров`я відмовився. Після цього, ОСОБА_1 був доставлений до відділення поліції, де останній надав письмові пояснення та на нього був складено протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, водій намагався домовитися з працівниками поліції не складати щодо нього адмінпротокол (а.с.10).

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Відсутність підтвердження роз`яснення ОСОБА_1 його прав на місці події не є істотним недоліком, оскільки за своїм змістом права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції, реалізуються на стадії розгляду справи в суді, де йому ці права були роз`яснені та повністю реалізовані ним під час судового провадження за участі захисника.

Посилання апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Закону, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вищевказаним вимогам Закону і містить у собі всі необхідні дані.

Так, вулиця Центральна, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення указана вірно, оскільки згідно з показаннями свідків саме по ній рухався на автомобілі ОСОБА_1 , який потім звернув на вулицю Кобизький шлях, де і був зупинений, а тому зауваження захисника Харченка С.В. про те, що працівниками поліції не визначено точне місце вчинення адміністративного правопорушення, є необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливим, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Більш того, у силу положень ст.266 КУпАП, за умови фіксації поліцейським огляду на стан сп`яніння або відмови від проходження такого огляду технічними засобами відеозапису, участь двох свідків є необов`язковою, а тому, посилання сторони захисту про те, що огляд на стан сп`яніння фактично проведено за відсутності двох свідків, що є порушенням Інструкції, є безпідставними.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Харченка С.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний