Справа № 185/1503/23
Провадження № 3/185/978/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник Ю.А., розглядаючи матеріали, що надійшли з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , -

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 30.01.2023 року о 21.00 годині гр. ОСОБА_1 , знаходячись удома за адресою: АДРЕСА_1 , - допустила знаходження онуки, якою опікується за сторонньою адресою без нагляду, де палила цигарки, не доглядаючи за нею та виконуючи свої обов`язки опікуна по догляду за неповнолітньою особою, порушивши ст.150 СК України.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась, свою провину не визнала, суду повідомила, що 30.01.2023 року сама звернулась до поліції за допомогою, оскільки онука підтримує дружні стосунки з хлопцем на ім`я ОСОБА_2 , з яким ймовірно до цього зняли гроші з банківської картки співмешканця ОСОБА_3 та їх разом прогулюють. Вона мала намір повернути онуку додому та вплинути на стосунки останньої з ОСОБА_2 . Їй відомо, що онука ОСОБА_4 палить, її батьки також палять, надаючи негативний приклад. Її призначено опікуном неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки її батьки позбавленні батьківських прав. Вона належним чином виконує свої обов`язки по вихованню дитини.

В підтвердження винності гр. ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні суду були надані наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №524363 від 30.01.2023 року, в якому викладені обставини інкримінованого адміністративного правопорушення; письмові пояснення ОСОБА_1 від 30.01.2023 року, в яких остання повідомляє про повернення поліцією онуки додому та сповіщення про те, що онука ОСОБА_4 палить цигарки; рапорт поліцейського, згідно якого під час відпрацювання виклику була виявлена неповнолітня ОСОБА_6 за сторонньою адресою без нагляду дорослих у темний час доби, яка палила цигарки при поліцейських, проявляла невихованість та зухвалість; заява ОСОБА_3 на адресу поліції про викрадення його коштів шляхом зняття з банківського рахунку.

Переглядаючи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, судом було встановлено, що запис містить процедуру отримання заяви від ОСОБА_3 про зняття грошових коштів з його банківської картки та підозру у цьому неповнолітньої ОСОБА_7 , опікуном якої є ОСОБА_1 . Поліцейські, оформлюючи відповідні документи, спілкуються з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які дозволяють собі нецензурні вислови. Отримавши відповідне повідомлення, згідно відеозаписів, поліцейські прибувають на адресу, де проживає особа на ім`я ОСОБА_2 та в цей момент у нього знаходилась неповнолітня ОСОБА_6 . Після встановлення місця знаходження неповнолітньої, згідно записів, наряд поліції доставляє дитину за місцем її проживання до гр. ОСОБА_1 та складають стосовно останньої протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП. Під час оформлення матеріалів на записах поліцейського присутня ненормативна та нецензурна лексика спілкування ОСОБА_1 з онукою ОСОБА_5 , яку дозволяє і особа, яка виконує обов`язки батьків, та неповнолітня.

Гр.ОСОБА_9 суду буди надані для дослідження рішення винкому Павлоградської міської ради №259 від 10.04.2019 року про призначення над малолітньою дитиною ОСОБА_5 опікуном ОСОБА_8 , свідоцтво про народження дитини ОСОБА_5 , згідно якого вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 і на момент складення протоколу остання досягла 14-річного віку.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені статтею 150 Сімейного кодексу України. Зокрема, до таких обов`язків належать зобов`язання батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 1 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, №789 встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

При цьому у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Аналізуючи вказані вище норми законодавства, можна дійти висновку, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП наступає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків щодо навчання, виховання дитини, фізичного, духовного та морального розвитку, а також щодо піклування про здоров`я дитини та забезпечення їй необхідних умови життя.

Проте, з протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів, доданих до нього, не вбачається обставин, на підставі яких поліцейський дійшов висновку, що дії ОСОБА_5 , 2008 року народження, є наслідком ухилення її опікуна ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання онуки.

Вказані обставини не дають підстав для висновку про наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У той же час, частина 3 статті 184 КУпАП окремо передбачає відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених ч.3 або ч.4 ст.173-4 цього Кодексу. А частина 4 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

За викладених обставин, оскільки дії неповнолітньої ОСОБА_5 мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого КК України, відповідальність за яке настає з чотирнадцяти років (крадіжка), або з шістнадцяти років (шахрайство), або дії неповнолітньої охоплюються нормами КУпАП, дії ОСОБА_1 не охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а можуть утворювати інший склад адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, та враховуючи, що суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Кодекс про адміністративне правопорушення встановлює чіткий перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи.

Виправлення недоліків протоколів про адміністративне правопорушення не є компетенцією суду. Суд має розглядати питання адміністративної відповідності особи, яка притягається до цієї відповідальності, в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова суду згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Судом було встановлено, що суб`єктом адміністративного правопорушення за ст.184 ч.1 КУпАП, що мало місце 30.01.2023 року є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначена в протоколі особа « ОСОБА_1 » участі в інкримінованих подіях не приймала, а тому не є суб`єктом викладених подій від 30.01.2023 року, відповідальність за які передбачена ст.184 КУпАП.

З огляду на вимоги ч.2 ст.251 КУпАП, яка передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, суд не може в ході розгляду даної справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява N 926/08), зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

За таких обставин приходжу до висновку про відсутність в діях гр. ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 184 ч.1 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, вважаю необхідним провадження у відношенні гр. ОСОБА_1 за ст.184 ч.1 КУпАП України закрити.

Керуючись ст.ст. 184 ч.1, 247, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ст.184 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя Ю.А. Мельник