Справа № 459/3307/22 Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М.В.
Провадження № 33/811/318/23 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської областівід 30 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм «ІЗ ТРАНС ЮА», проживаючого по АДРЕСА_1 ,до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою судді, 30.11.2022 о 09:30 год. у м. Червонограді по вул. Залізничній, 11, водій гр. ОСОБА_1 , керував ТЗ марки DAF FT XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager Alkotest 6820 ARLJ 0174, результат тесту 0,68%, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущений з поважних причин, постанову Червоноградського міського суду Львівської областівід 30 січня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити в порядку п.3 ч.1 ст.284 та п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню як незаконне та належним чином необґрунтоване.

Зазначає, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення від 30.11.2022 працівники поліції уже провели всі дії для перевірки встановлення ознак алкогольного сп`яніння у апелянта як водія, а тому, не було жодних підстав для зазначення у протоколі, що водій керував транспортним засобом «у стані алкогольного сп`яніння» (як цього вимагає закон, зокрема, ч.1 ст. 130 КУпАП та п.2.9а ПДР), а не «з явними ознаками алкогольного сп`яніння», як це вказано у протоколі.

На думку апелянта, таким чином, склад правопорушення, що інкримінується апелянту, зазначений в протоколі про адміністративне право рушення, не відповідає диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП та п.2.9а ПДР України. Вважає, що тому відповідальність водія за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП виключається.

Наголошує, що оскільки склад зазначеного в протоколі та відповідно інкримінованого апелянту адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто правопорушенням не являється, він не може бути підданий адміністративному стягненню на підставі зазначеної норми.

В обгрунтування пропуску строку апеляційного оскарження покликається на те, що з оскаржуваною постановою ознайомився 11.02.2023 після її отримання рекомендованою кореспонденцією, про що апелянт розписався у відділенні пошти, оскільки він не був присутній у судовому засіданні 30.01.2023.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 473159 від 30.11.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а.с.2); результатом тестування на алкоголь на приладі «Drager Alkcotest» 6820 ARLJ 0174, від 30.11.2022, результат, 0,68% (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається проба позитивна - 0,68 %, де значиться, що ОСОБА_1 з результатом згідний (а.с.4); направленням водія на огляд до КП «ЦМП ЧМЛ» від 30.11.2022, з якого вбачається, що від повторного огляду ОСОБА_1 відмовився та такий не проводився (а.с.5); відеозаписом події, який міститься на цифровому носії, доданому до матеріалів справи, яким підтверджується факт керування порушником ТЗ, момент тестування порушника спеціальним технічним засобом, де зафіксовано позитивний результат 0,68%, а також те, що порушник був згідний з результатом та не бажав їхати до медичного закладу (а.с.11), яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Підстав сумніватися у достовірності вищевказаних даних у суду немає.

Відповідно до п.6, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» був проведений поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних засобів відеозапису. За результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager» було зроблено роздруківку та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820».

Відповідно до наявного в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також друкованого результату (чеку) тесту № 4830 щодо проходження огляду ОСОБА_1 30.11.2022, огляд був проведений у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат огляду: проба позитивна 0,68 ‰, свідки до огляду не залучались та такий зафіксовано на відеозапис. Чек про проходження огляду та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається проба позитивна - 0,68 %, де значиться, що з результатом згідний, ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано подію, яка мала місце 30.11.2022, зокрема, на ньому відображено проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», результат позитивний 0,68 ‰, а також те, що порушник був згідний з результатом та не бажав їхати до медичного закладу

Наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 473159 від 30.11.2022 складений з дотриманням вимог, встановлених ч.1 ст. 256 КУпАП, у ньому містяться усі необхідні відомості, зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчать проставлені ним у відповідних графах підписи.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Безпідставними є аргументи правопорушника наведені в апеляційній скарзі з приводу того, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано «з явними ознаками алкогольного сп`яніння», з огляду на наступне.

Апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції про те, що вказані зауваження адвоката не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а зауваження адвоката розцінюється судом як надмірний формалізм.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Червоноградського міського суду Львівської областівід 30 січня 2023 року.

Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської областівід 30 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк