Справа № 456/402/23
Провадження № 3/456/431/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

27 лютого 2023 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , та неповнолітньої особи, який є потерпілим від адміністративного правопорушення, - ОСОБА_2 , розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні двох малолітніх/неповнолітніх осіб, непрацюючого, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11.01.2023 року близько 13:30 год., перебуваючи у по місцю свого проживання, що у АДРЕСА_2 , повторно протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котре виразилось у висловлюваннях нецензурною лайкою, гучних образах, штовханнях та ляпасах по обличчі, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 , будучи належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання з`явився, після роз`яснення йому змісту ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні вищевказаного домашнього насильства по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнав, зазначивши, що у той день дійсно мала місце напружена розмова виховного характеру, оскільки дії його сина моментами є неконтрольованими, усні настанови його як батька останній не виконує, до них не прислухається, а інколи чинить наперекір, підсумовуючи в цілому свою вину визнав, покаявся у вчиненому.

Неповнолітній ОСОБА_2 , будучи належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час розгляду даної справи, у судове засідання з`явився, із своїми правами, визначеними у ст. 269 КУпАП був обізнаним, та у присутності свого законного представника ОСОБА_1 , надав пояснення, згідно з якими підтвердив, що у той день мала місце сварка між ним і батьком, такі сварки не рідкість у його сім`ї, однак зазначив, що інцидент себе вичерпав і він батьку пробачив таке поводження, просив суддю не накладати на батька суворого адміністративне стягнення.

Суддя, заслухавши усіх присутніх учасників даної справи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 173-2 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або за неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, а також за вчинення тих самих дій, вчинених особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

У свою чергу, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначає Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Законодавство про запобігання та протидію домашньому насильству складається з Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо недопущення насильства.

Статтями 21 та 24 Конституції України регламентовано, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Рівність прав жінки і чоловіка забезпечується: наданням жінкам рівних з чоловіками можливостей у громадсько-політичній і культурній діяльності, у здобутті освіти і професійній підготовці, у праці та винагороді за неї; спеціальними заходами щодо охорони праці і здоров`я жінок, встановленням пенсійних пільг; створенням умов, які дають жінкам можливість поєднувати працю з материнством; правовим захистом, матеріальною і моральною підтримкою материнства і дитинства, включаючи надання оплачуваних відпусток та інших пільг вагітним жінкам і матерям.

За змістом пунктів 3, 6, 8, 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Особою, яка постраждала від домашнього насильства, є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, який притягається до адміністративної відповідальності, наведених вище вимог законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству не дотримався, так як його вина у вчиненні повторно протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 135442, котрий складений 11.01.2023 року у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення;

-заявою ОСОБА_3 від 11.01.2023 року, в котрій вона просила прийняти міри по відношенню до свого сина ОСОБА_1 , що чинить стосовно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 домашнє насильство, в ході якого виражався в його сторону грубою нецензурною лайкою і штовхав, а також завдав ляпаса;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 11.01.2023 року з приводу обставин, котрі викладені в її заяві від вказаного числа про вчинення домашнього насильства;

-письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 від 11.01.2023 року з приводу обставин, котрі зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 135442, котрий складений 11.01.2023 року відносно його батька ОСОБА_1 , в яких підтвердив вчинення останнім домашнього насильства стосовно нього;

-формою оцінки ризиків домашнього насильства від 11.01.2023 року;

-постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Яніва Н.М. від 07.10.2022 року у справі за єдиним унікальним номером 456/3137/22 та номером судового провадження 3/456/1834/2022, котрою ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне діяння фізичного та психологічного характеру, повторно протягом року, внаслідок чого була заподіяна шкода фізичному та психічному здоров`ю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 ..

При накладені адміністративного стягнення на особу, який притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні статей 34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, у зв`язку з чим, з урахуванням обставин, у тому числі й викладених ним у судовому засіданні у формі пояснень, а також веже не вперше притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, - у вигляді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин. На переконання судді, застосування зазначеного заходу адміністративного стягнення буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної у ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 536 грн. 80 коп..

Керуючись статтями 8-9, 33-35, 40-1, 173-2, 221, 245, 251-252, 268-269, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Копію постанови у той же строк вручити або висилати особі, який є неповнолітнім потерпілим від адміністративного правопорушення, на його чи його законного представника відповідне прохання про це.

Копію постанови надіслати на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання нею законної сили.

Виконання стягнення у вигляді громадських робіт здійснювати шляхом залучення ОСОБА_1 до суспільно корисної праці, види якої визначаються органами місцевого самоврядування.

З платіжними реквізитами для справляння судового збору можна ознайомитись за вебсторінкою: https://stm.lv.court.gov.ua/sud1323/gromadyanam/tax.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя Володимир МИКИТИН