Постанова

Іменем України

24.02.2023 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

12 грудня 2022 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №197525 від 26.11.2022р., 26.11.2022р. об 17 год. 05 хв. у місті Львові по вулиці Володимира Великого - Княгині Ольги водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A4 д.н.з. НОМЕР_1 , був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався інтервалу, при зміні напрмяку руху здійснив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до технічних пошкоджень транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків.

Крім того, 12 грудня 2022 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №362412 від 26.11.2022р., 26.11.2022р. об 17 год. 05 хв. у місті Львові по вулиці Володимира Великого - Княгині Ольги водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A4 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан сп"яніння у встановленому законом порядку проводився в присутності двох свідків з використанням технічного приладу Drager №ARHК-0049, проба позитивна - 1,99 % проміле.

Оскільки два адміністративних протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень, що пов`язані однією обставиною та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження згідно постанови від 24.02.2023 року.

В судововому засіданні правопорушник ОСОБА_1 з обставинами, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення не погодився, своєї вини в адміністративних правопорушеннях не визнав, зазначив, що не керував транспортним засобом. Пояснив суду, що 26.11.2022р. перебував зі своєю дружиною ОСОБА_3 на залізничному вокзалі у місті Львові, оскільки їм було необхідно отримати посилку. В подальшому там же він побачив свого знайомого, з яким захотів випити спиртне, а тому попросив свою дружину, щоб вона сіла за кермо, оскільки вона навчається на курсах водіння. Дружина погодилася сісти за кермо автомобіля, оскільки він, ОСОБА_1 , перебував в стані алкогольного сп"яніння. В подальшому, під час керування дружиною транспортним засобом, перебуваючи по вулиці Володимира Великого - Княгині Ольги, він відчув, що лопнуло колесо, після чого його дружина почала втрачати контроль над керуванням машиною, відтак він взяв кермо, тобто почав керувати транспортним засобом для того, щоб уникнути ДТП, однак цього не вдалося зробити. Зважаючи на те, що після скоєння ДТП його дружина перелякалася, він пересів на водійське сидіння, а вона на заднє.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо місця вчинення та обставин скоєння дорожньо - транспортної пригоди, разом з тим точно сказати, хто був за кермом автомобіля Audi A4 не зміг, оскільки було темно та він перебував в стані стресу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка є дружиною правопорушника, надала аналогічні пояснення, які надав ОСОБА_1 . Пояснила, що вона керувала транспортним засобом до моменту скоєння ДТП. На уточнюючі питання головуючого відповіла, що у неї немає посвідчення водія, яке надає їй право керувати транспортними засобами. Зазначила, шо в той день було мокро і слизько, був сильний рух транспортних засобів на даній ділянці дороги. Відчувши, що можливо в автомобілі, яким вона керувала, тріснуло колесо, ОСОБА_1 сказав їй натиснути на гальма, але розпереживавшись вона переплутала педалі, натиснула педаль газу та вони в"ївхли в автомобіль. На прохання свого чоловіка вона пересіла на заднє сидіння, а ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля Audi A4, відтак взяв на себе функцію водія.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини, у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано, оскільки ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що виразились у пошкодженні транспортних засобів та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння.

Згідно з ст. 124 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

П. 1.5 ПДР України встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.2.3 б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

П.13.1. ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 , правопорушником не надано, не здобуто таких і під час судового розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи містяться результати тестування на алкоголь з використанням технічного приладу Drager №ARHК-0049, відповідно до яких результат тесту складає 1,99 %проміле.

В судовому засіданні переглянуто долучений до матеріалів адміністративної справи диск з відеозаписом, яким підтверджуюються обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення.

В силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини справи, керуючись власним переконанням, суд вважає доведеним, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A4 як до моменту та і під час скоєння ДТП.

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 , яка є дружиною правопорушника, оскільки такі не співставляються з дійсними обставинами справи, суд вважає покази свідка такими, що надані з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Покази, дані ОСОБА_3 суд визнає неправдивими, такими, що суперечать фактичним обставинам, встановлених судом. Відтак, в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України").

Приймаючи до уваги принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований і у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням обставин справи, враховуючи особу винного, вважаю, що адміністративне стягнення слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано більш серйозне правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується в розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

Щодо надання показів свідком ОСОБА_3 в судовому засіданні, то визнаю такі неправдивими та такими, що вводять суд в оману, а відтак, вважаю, що дії ОСОБА_3 містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.384 КК України кримінальну відповідальність, зокрема, за завідомо неправдиве показання свідка, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку про скерування копії постанови до Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України відносно дій ОСОБА_3 , які містять ознаки кримінального проступку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 36, 268, 283, 384 КпАП України, ст.214 КПК України, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адмвністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, а також позбавити права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п"ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Постанову в адміністративній справі скерувати керівнику Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України відносно дій ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ), які містять ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Про скерування постанови прокурору повідомити осіб інтересів яких це стосується.

Про прийняте рішення повідомити Франківський районний суд м. Львова (суддя Кузь В.Я.) у строки та порядку встановлені КУпАП та КПК України.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя В. Кузь