Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3490/22
Провадження №: 3/332/192/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Сінєльнік Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, офіційно не працевалаштованого , який зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1

- за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 447980 від 17.12.2022 року, 17.12.2022 року о 12-00 год. гр. ОСОБА_1 у гаражі по АДРЕСА_1 здійснював прийом металобрухту не маючи відповідних документів на провадження даного виду господарської діяльності .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив , що на даний час у нього є документи на провадження даного виду діяльності.

Вислухавши особу , яка притягається до адміністративної відповідальності , дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення зобов`язаний встановити чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи вина особа у його скоєні, та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази на свій внутрішній розсуд, котрий ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

Диспозиція ч.1 ст. 164 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З вищевикладеного вбачається, що суб`єктом відповідальності за дане адміністративне правопорушення є суб`єкт господарської діяльності .

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. є не тільки провадження господарської діяльності без відповідних документів , а й мета такої діяльності отримання прибутку, що становить суть господарської діяльності та систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер.

Разом із тим матеріали справи не містять відомостей про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без відповідних документів на провадження даного виду господарської діяльності, як суб`єктом господарювання на постійній основі та систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року), а також що останній отримував з цього прибуток.

Так, санкція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає конфіскацію виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої. Всупереч зазначеному , в матеріалах справи відсутні докази щодо їх вилучення.

Крім того, в порушення вимог ст. 256 КУпАП матеріали справи не містять письмових пояснень особи , яка притягається до адміністративної відповідальності , хоча в графі протоколу «пояснення особи , яка притягається до адміністративної відповідальності , по суті порушення » зазначено : додається. До матеріалів справи додано письмові пояснення ОСОБА_2 , однак свідки в протоколі не зазначені, в матеріалах справи відсутній також і відеозапис даного правопорушення.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю, оскільки доказів, які б свідчили про факт вчинення гр. ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП , уповноваженою особою, яка склала протокол, суду не надано.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v. Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту винесення цієї постанови.

Суддя Р.В.Сінєльнік