Провадження № 3/679/116/2023
Справа № 679/122/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року

місто Нетішин Хмельницької області

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Безкровний І.Г., розглянувши за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника адвоката Горщара Б.А., а також потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Плакси В.А., у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 ), який працює у ТОВ «Семікс Бетон» на посаді інженера-енергетика, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАВ № 385500, який надійшов до суду, 23 січня 2023 року приблизно о 14:00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 та малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося в умисному ненаданні можливості користуватися спільно нажитим майном (будинком), розташованим за вказаною адресою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що 23.01.2023 він знаходився за місцем свого проживання у гаражі за адресою: АДРЕСА_1 . Він почув, що до будинку під`їхав автомобіль. Вийшовши він побачив, що приїхала його колишня дружина ОСОБА_2 разом із їх спільною дитиною малолітнім сином ОСОБА_3 , яких він впустив у двір та будинок. З 2015 по 2020 рік ОСОБА_2 проживала у цьому будинку разом із ОСОБА_1 та їх дітьми, та відповідно мала ключі від вхідних дверей, однак потім вона із дітьми переїхала, а коли ОСОБА_1 помітив, що з будинку зникли речі (газонокосарка, велосипед тощо), він замінив один із замків, і ключі від нього ОСОБА_1 не надав. На теперішній час його колишня дружина разом із малолітнім сином ОСОБА_3 та іншою їх дитиною проживають за іншою адресою. Дружина, помітивши новий замок на вхідних дверях будинку, почала вимагати в ОСОБА_1 ключі від нього, погрожуючи викликом поліції. Він відмовився надати їй ключі з огляду на те, що за його відсутності та без його відома з будинку зникали речі. У відповідь на це вона одразу ж викликала поліцію та почала принижувати його, ображаючи словесно у присутності їх малолітнього сина, обіцяла, що не дасть йому спокою та зробить його життя нестерпним. ОСОБА_2 вказувала, що цей будинок є їх спільним майном, а її частка у ньому наразі не визначена, тому вона буде створювати для ОСОБА_1 незручності у користуванні цим будинком. Згодом приїхала поліція, якій він надав усні пояснення, а ОСОБА_2 письмові. ОСОБА_1 наголосив, що власником будинку за документами є він, дружина в цьому будинку не зареєстрована і на теперішній час судом розглядається спір щодо поділу цього нерухомого майна, зокрема судом першої інстанції було ухвалене рішення про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину будинку, проте це рішення не набрало законної сили. ОСОБА_4 переконаний, що будь-якого домашнього насильства стосовно своєї колишньої дружини та малолітнього сина він не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що з 2008 по 2015 роки вони з ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі та продовжували проживати разом однією сім`єю до 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , після чого вона переїхала. Оскільки будинок був придбаний у шлюбі, позаяк він будувався з 2010 по 2014 роки, вони з ОСОБА_4 домовилися поділити його порівну, однак наразі колишній чоловік змінив свою позицію та стверджує, що будинок належить тільки йому. У зв`язку з цим нею був поданий до суду позов про поділ цього нерухомого майна. З будинку вона виїхала влітку 2022 року. Спочатку чоловік змінив замок на гаражі, а згодом і замок на вхідних дверях будинку, відмовившись надати їй ключ, хоча в будинку залишаються її одяг та дитячі речі. 23.01.2023 ОСОБА_4 впустив її із сином у будинок, коли вони туди приїхали, однак факт того, що він відмовляється надати їй ключ від вхідних дверей, на її думку, є порушенням її прав як співвласника.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з рапорту інспектора-чергового ВПД № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Арістова В.В. від 23.01.2023, 23 січня 2023 року приблизно о 13:48 год. до ВПД № 1 зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 в неї виник конфлікт із колишнім чоловіком ОСОБА_1 через спірне майно (справа розглядається судом). Прибувши за вказаною адресою, нарядом поліції охорони під час спілкування із заявницею було встановлено, що чоловік ОСОБА_1 перешкоджає ОСОБА_2 безперешкодно потрапити до спільного будинку та відмовляється надати останній ключі від будинку (а.с. 4).

У своїх письмових поясненнях від 23.01.2023 ОСОБА_2 вказала, що 23.01.2023 приблизно о 14:00 год. вона приїхала до спільного будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_3 , 2010 р.н., щоб забрати речі. Вказаний будинок є спільно нажитим майном з її колишнім чоловіком ОСОБА_1 , однак останній не надає ключі від будинку, а надає дозвіл на вхід тільки в його присутності. Позаяк цей будинок є спільно нажитим майном у шлюбі, вона має право безперешкодно ним користуватися (а.с. 5).

У своїх письмових поясненнях від 07.02.2023 ОСОБА_1 вказав, що наприкінці 2020 року він змушений був виїхати з його будинку за адресою: АДРЕСА_1 на постійне місце проживання до його батьків, які проживають за адресою: АДРЕСА_2 . У його будинку неможливо було проживати, оскільки жити з колишньою дружиною ОСОБА_2 під одним дахом було занадто тяжким випробуванням для нього та його дітей. Він постійно чув, що має продати цей будинок або переписати його на дітей, і що він поганий батько. Після того, як ОСОБА_2 кинула в нього їжею у присутності дітей, він виїхав до батьків та приїздив лише на вихідних, щоб забрати дітей, хоча колишня дружина неодноразово намагалася змусити його більше не з`являтися в будинку, щоразу викликаючи поліцію та стверджуючи, що він вчиняє домашнє насильство. З листопада 2021 року триває судовий розгляд цивільної справи про поділ спільного майна подружжя, предметом якої є вказаний будинок. До вересня 2022 року ОСОБА_2 проживала разом з їх дітьми у цьому будинку, аж поки не виїхала на постійне місце проживання до нового чоловіка ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 . У листопаді 2022 року ОСОБА_1 повернувся жити у свій будинок, питання про поділ якого остаточно судом не вирішене (немає рішення, яке набрало законної сили). Від дня повернення ОСОБА_2 до будинку і до теперішнього часу колишня дружина епізодично приїжджає туди, щоб (з її слів) зробити його життя у цьому будинку нестерпним і щоб він не відчував себе в ньому господарем. Повернувшись після тривалої відпустки у будинок, він виявив, що з нього зникла документанція на побутову техніку, частина кухонного інвентаря, ковдри, постелі, рушники, ноутбук, газонокосарка, пластикові зовнішні двері зі склопакетами, велосипед. ОСОБА_2 сказала, що це її майно і права на нього він не має. Щоразу, коли вона приїжджає його «провідати», вона бере із собою їх дітей сина ОСОБА_6 та доньку ОСОБА_7 , з використанням нецензурної лексики принижує честь і гідність ОСОБА_1 у присутності дітей, провокує його на конфлікти, намагається битися, чинить психологічній тиск на дітей, маніпулюючи ними в процесі конфліктів, щоб змусити його відмовитися від будинку або від дітей. ОСОБА_1 вказує, що зазначений будинок та земельна ділянка під ним належать йому на праві приватної власності та не є спільною сумісною власністю подружжя. У цьому будинку зареєстрований ОСОБА_1 та його малолітні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у той час як колишня дружина зареєстрована у с. Стригани та фактично проживає зі своїм цивільним чоловіком за іншою адресою (а.с. 19-23).

Відповідно до доданих до письмових пояснень ОСОБА_1 документів, останній перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 з 08.08.2008, який був розірваний за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22.07.2015. У період цього шлюбу ними був придбаний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який 30.10.2014 було зареєстроване за ОСОБА_1 . Останньому також на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 07.04.2008 належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 29, 30, 31).

19.01.2023 Нетішинським міським судом Хмельницької області було ухвалене рішення, за яким вказаний будинок був визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а за ОСОБА_2 було визнане право власності на 1/2 частку цього житлового будинку. Разом із цим на наявній у матеріалах справи копії відповідного рішення суду відсутня відмітка про набрання ним законної сили (а.с. 34-38).

Диспозиція ч. 1 ст. 1732 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 23.01.2023 о 14:00 год. ОСОБА_1 не надав можливості своїй колишній дружині ОСОБА_2 та малолітньому сину ОСОБА_3 користуватися будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , однак із пояснень як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і самої потерпілої суддею було встановлено, що у вказані дату та час ОСОБА_1 не чинив будь-яких перешкод для їх потрапляння в цей будинок, відчинивши їм вхідні двері, що також підтверджується дослідженими суддею відеозаписами (а.с. 24), на яких зафіксовано, як ОСОБА_2 разом із сином знаходяться всередині будинку та відшукують речі, спілкуючись із ОСОБА_1 .

Крім того, із досліджених суддею доказів та зокрема актів обстеження умов проживання від 28.10.2021, 30.01.2023 та 02.02.2023 (а.с. 51, 53, 54) вбачається, що ОСОБА_2 станом на 23.01.2023 не була зареєстрована та не проживала за адресою: АДРЕСА_1 , малолітній ОСОБА_3 також фактично проживав разом із нею за іншою адресою, про що вона сама пояснила у судовому засіданні, а отже інкриміновані ОСОБА_1 за протоколом дії не пов`язані із позбавленням їх житла та не можуть утворювати склад адміністративного правопорушення, ч. 1 ст. 1732 КУпАП (домашнє насильство), позаяк стосуються виключно цивільно-правових відносин.

Крім того, з огляду на диспозицію ч. 1 ст. 1732 КУпАП домашнє насильство має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Отже, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі, проте у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_1 , про такі наслідки взагалі не зазначається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що належними та допустимими доказами не доведена наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, у зв`язку з чим суддя вважає за необхідне закрити провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 1732, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повний текст постанови складений 02.03.2023.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Безкровний