ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності , передбаченої ст.124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді 13 жовтня 2021 о 13 год 15 хв за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 53 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Форд» р.н. НОМЕР_2 , не врахувала дорожню обстановку, не дотрималась безпечного інтервалу та допустила зіткнення з припаркованим автомобілем «Тойота» р.н. НОМЕР_3 , чим порушила п. 13.1 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність, відповідно до ст. 124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу , в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, просить також поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що постанову судді вона отримала лише 28 грудня 2021 року і подала апеляційну скаргу в 10-ти денний строк.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суддею неправильно встановлено фактичні обставини по справі. Вона була позбавлена можливості уникнути дотику з авто Toyota Camry , оскільки саме зазначений автомобіль заважав проїзду перехрестя через те , що був припаркований з порушенням ПДР

В її діях відсутній умисел та необережність, ДТП сталося незалежно від її волі, поза її умислом, а відповідно в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Наголошує, що вона діяла у стані крайньої необхідності.

Крім, того суддею недотримано процесуальний порядок проведення судового засідання, допущено непроцесуальні висловлювання, а судочинство здійснювалось недержавною мовою.

Позиція учасників судового провадження в судовому засіданні

В судове засідання автор апеляції та інші учасники не з`явились , хоча були належним чином повідомленими про день та час слухання справи. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі, апеляційну скаргу просила задовольнити з наведениї в ній підстав. З огляду на наведене апеляційний суд вважає за можливе розглянути провадження за відсутності сторін і в тому числі автора апеляційної скарги.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження

Враховуючи, що судове рішення автором апеляції не було отримано в день його постановлення, вона не була обізнана із доводами судді, подала апеляційну скаргу у строк визначений КУпАП після отримання копії судового рішення, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Мотиви суду

Вивчивши матеріали провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст .ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суддя суду першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону , правильно встановив фактичні обставини по справі, обґрунтував їх належними та допустимими доказами і дав їм правильну юридичну оцінку.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП суддя послався на протоколи про адміністративне правопорушення, від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 із змісту якого вбачається про допущення нею під час керування мопедом п. 13.1 Правил дорожнього руху та допущення зіткнення з автомобілем Toyota модель «Сamry» н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження; схему ДТП; письмові пояснення ОСОБА_2 від 13 жовтня 2021року.

Із вказаними висновками судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 погоджується і апеляційний суд, та доводи апеляції вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху України, Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Так , згідно з доводів апеляції ОСОБА_1 , які тотожні її позиції , висловленої письмово в суді першої інстанції, вона, 13 жовтня 2021року близько 14 год 20 хв на перетині вулиць Мироносицька, 53 та ОСОБА_3 (головна вулиця) сталося ДТП за участю автомобіля «Toyota» модель «Сamry» державний номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований з порушенням Правил дорожнього руху та заважав проїзду транспортним засобам та пішоходам, що підтверджується фото з місця події. Зазначений автомобіль був припаркований поодаль від краю проїзної частини (узбіччя) та на пішохідному переході. Вона була позбавлена уникнення дотику з авто «Toyota» модель «Сamry» оскільки саме зазначений автомобіль заважав проїзду перехрестя. Аналогічні пояснення вона надала і при оформленні ДТП.

Тобто, сама ОСОБА_1 в своїх поясненнях не заперечувала факту виникнення ДТП, однак вважає, що «дотик» відбувся не з її вини, а з вини транспортного засобу , який , з її слів , був припаркований з порушеннями ПДР.

Але, зміст цих пояснень прямо вказує на той факт, що нею було порушено вимоги п. 13.1 ПДР України, оскільки не було враховано дорожньої обстановки та саме вона не дотрималася безпечного інтервалу, здійснила зіткнення з автомобілем, який стояв нерухомо.

Пояснення, надані ОСОБА_2 , в цілому не суперечать поясненням ОСОБА_1 щодо обставин , за яких трапилось зіткнення транспортних засобів.

Будь-яких інших доказів на спростування висновків судді суду першої інстанції , автором апеляції в ході апеляційного перегляду судового рішення , не представлено.

В цілому, доводи апеляції зводяться лише до незгоди ОСОБА_1 з виною у ДТП. При цьому, нею викладаються обставини, які суттєво не різняться від тих, які зафіксовані у доказах, що були покладенні в основу рішення про її винуватість.

Відповідно до ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та об`єктивні дані про існування такої небезпеки для водія ОСОБА_1 , окрім її пояснень.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що вона не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляції ОСОБА_1 про недотримання суддею процесуального поряду проведення судового засідання, допущення непроцесуальних висловлювань та здійснення судочинства недержавною мовою, взяті судом до уваги. Однак з наявних матеріалів справи, жодних підтверджень на зазначені порушення не встановлено , а постанова про адміністративне правопорушення винесено державною мовою та відповідає вимогам КУпАП.

Порушень законодавства , які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року щодо неї без змін;

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин