Провадження № 3/344/454/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Тринчука В.В.,

при секретарі: Гудяк Х.М.,

за участі представника Івано-Франківської митниці

Державної митної служби України: Тирського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківськ справу, що надійшла з Івано-Франківської митниці ДМС України за протоколом складеним відносно громадянина Республіки Кореї ОСОБА_1 , генерального директора «STIMUL GLOBAL CO, LTD», юридична адреса: 6F (Yongdang-dong), 227-1, Sinseon-Nam-gu. Busan. Respublicof Korea,

за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Вказане адміністративне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 03.11.2022 року о 09 годині 05 хвилин до відділу митного оформлення №4 митного поста «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці Державної митної служби України для митного контролю та митного оформлення в режимі ІМ-40-DE була подана електронна митна декларація №22UA761U9 на товари, що у ній зазначені. В якості підстави для митного оформлення товару було надано документи: контракт № GIS-01 від 08.11.2019 року, додаткова угода №3 від 03.06.2022 року, інвойс № 34 від 17.07.2022 року, морська накладна SEL0302955, експортна декларація № 22DE29M4 від 07.11.2022 року. За результатом проведеного повного митного огляду представленого товару, який знаходиться на транспортному засобі «MAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , крім товару, що зазначено в графі 31 МД та товарно транспортних документах було виявлено інший товар, який не зазначений у графі 31 МД та ТСД (інвойсі № 34 від 17.07.2022 року в кількості 4 коробки (по 50 штук в кожній).

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.483 Митного Кодексу України.

Представник Івано-Франківської митниці Державної митної служби України у судовому засіданні дав пояснення, які підтверджують обставини, що відповідають опису подій зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення, яким притягнути ОСОБА_1 до відповідальності у межах санкції інкримінованого останньому адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подав.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 відомо про те, що на розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебуває справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 Митного Кодексу України, про що свідчить направлення на адресу вказану у протоколі судових повісток із зазначеним часом, датою та місцем розгляду справи, а також розміщення інформації з даного приводу на сайті Івано-Франківського міського суду. Таким чином судом вжито всіх достатніх та необхідних заходів для забезпечення участі останнього у розгляді справи про адміністративне правопорушення та дачі ним з цього приводу відповідних пояснень, однак ОСОБА_1 своїм правом не скористався та у судове засідання не з`явився.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Суд, у відповідності до ч.4 ст. 526 МК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності оскільки є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і від нього не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Статтею 458МКУкраїни визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами ч.1 ст. 486МКУкраїни завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 р. №651, відомості, заявлені у МД декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Підпунктом г, п. 1, ч. 1 ст. 335 Митного кодексу України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: комерційні документи на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, зі змінами, внесеними відповідно до Закону України від 08.11.2018 №2612-УІІІ «Про внесення змін до Митного України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», процесуальні строки накладення адміністративного стягнення обчисляються з моменту виявлення правопорушення (цей момент може співпадати з моментом складання протоколу про порушення митних правил, а також відраховуватись з моменту встановлення ознак правопорушення).

Згідно з ч.2 ст.459 МК України та п.7, 43 ст.4 МК України, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства - керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 495МКУкраїни доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі, зокрема:

даними, що містяться у протоколі про правопорушення митних правил N 0031/20600/22 від 08 листопада 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 будучи генеральним директором «STIMUL GLOBAL CO, LTD» допустив переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю;

митною декларацією з додатками до неї, якою підтверджуються обставини, які описані у протоколі;

контрактом № GIS-01 від 08 листопада 2019 року з додатками до нього, в якому встановлені порядок та умови постачання товару на територію України;

доручення від 02.11.2022 року на ОСОБА_2 , з приводу надання останньому права надавати вантаж для митного огляду;

актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу з долученими фотографіями до нього, яким підтверджуються обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;

письмовими пояснення самого ОСОБА_1 , що надіслані ним електронну адресу Івано-Франківської митниці у відповідь на повідомлення, відповідно до яких ОСОБА_1 підтвердив інформацію зазначену в протоколі про порушення митних правил та заначив, що незадекларований товар відвантажувався у зв`язку з попередніми недостачами.

поясненнями ОСОБА_3 , службовою запискою з долученим описом предметів, постановами про призначення експертизи з висновком експерта № -0636 від 30.11.2022 року, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення;

Судом встановлено, що вартість товару, який ОСОБА_1 приховав від митного контролю становить 32 625 (тридцять дві тисячі шістсот двадцять п`ять) гривень, 00 копійок.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Таким чином дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.483 МК України, як вчинення дії, які спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ст.33КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно санкції ч.1 ст.483МКУкраїни за вчинення даного правопорушення передбачено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.1 ст.483 МК України у виді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваного товару з конфіскацією товару.

Крім того, суд покладає на ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536.80 грн., який згідно ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 32 625 (тридцять дві тисячі шістсот двадцять п`ять) гривень, 00 копійок з конфіскацією товару, який вилученого згідно протоколу про порушення митних правил N 0031/20600/22 від 08 листопада 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень, 80 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В.Тринчук