ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2023 Справа №607/3128/23

місто Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Київ; українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 гранатометника, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 , за ч. 3 ст. 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно протоколу № 9 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) від 20 лютого 2023 року, солдат ОСОБА_1 перебував на території військової частини в стані наркотичного сп`яніння в умовах особливого періоду за наступних обставини: 19 лютого 2023 року близько 13 год. 45 хв. на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) майором ОСОБА_2 було запропоновано солдату ОСОБА_1 під супроводом прослідувати до КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що останній категорично відмовився та пояснив, що не бажає і не буде проходити дану перевірку (освідчення).
Таким чином, за викладених вище обставин, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби, гранатометник військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 17220 КУпАП.
У судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про час, дату та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , у якій він просив розглянути справу за його відсутності, у зв`язку з направленням його у службове відрядження. Свою провину визнав, в подальшому зобов`язався подібні вчинки не вчиняти.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення доводиться матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом № 9 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 17220 КУпАП від 20 лютого 2023 року; службовою характеристикою ОСОБА_1 від 20 лютого 2023 року; копіями витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 № 109 від 09 червня 2021 року та № 1 від 04 січня 2022 року; актом відмови від проходження перевірки (освідчення) з метою встановлення ступеня сп`яніння солдата ОСОБА_1 , що мало місце 19 лютого 2023 року о 13 год. 45 хв. на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ); копією рапорту командира батальйон охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 20 лютого 2023 року.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП, тобто відмова військовослужбовцями від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в умовах особливого періоду, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Верховний Суд однозначно сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 205/1993/17ц (касаційне провадження № 611664св17). У постанові зазначено, що особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, те, що він визнав вину, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, дійшов до висновку, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені по справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Однак враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, вважаю за необхідне звільнити останнього від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 401, 17220, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,
П О С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч),00 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Суддя Тернопільського
міськрайонного суду Герчаківська О. Я.