Справа № 727/5755/22
Провадження № 3/727/9/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У відповідності із протоколом серії ААД № 244142 ОСОБА_1 09.07.2022 року, о 02 год. 30 хв., по вул. Героїв Майдану, 41, в м.Чернівці, керував автомобілем марки «CHRYSLER VOYAGER», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку він відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від керування транспортним засобом був відсторонений.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що приблизно о 02-00 год. 09.07.2022 року він був змушений сісти за кермо транспортного засобу, оскільки отримав телефонне повідомлення про спрацювання сигналізації у квартирі за попереднім місцем його проживання. Під час руху по вул. Героїв Майдану автомобіль під його керуванням був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що відчувають запах алкоголю, в зв`язку із чим запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» або проїхати в медичну установу. Від проходження такого огляду він не відмовлявся, про що неодноразово наголошував поліцейським, проте фактично його не пройшов, оскільки бажав, щоб всі дії працівників поліції при цьому, які, на його думку, були незаконними, зафіксував адвокат, а також, щоб останній перевірив відповідність приладу, за допомогою якого йому пропонували пройти тестування, встановленим вимогам щодо засобів вимірювальної техніки. Крім того, зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення складений з істотним порушенням вимог законодавства, а письмові покази свідків він вважає недопустимим доказом, оскільки вони надані у зв`язку із залежністю цих осіб від працівників поліції. Також звернув увагу суду на те, що наявні у справі відеозаписи не є безперервними.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності - адвокат Бишка Ф.Ф. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки винуватість останнього у передбаченому законом порядку не встановлена і не доведена.

В обґрунтування таких вимог адвокат вказав, що зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було здійснено працівниками поліції без законних на те підстав, у протоколі від 09.07.2022 року про адміністративне правопорушення відсутній підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав, передбачених Конституцією України та ст.268 КУпАП, що є порушенням права особи на захист. Також, поліцейськими не було складено акт огляду водія на стан сп`яніння та не вручено останньому його копію. Крім того, на думку адвоката, у працівників поліції не було підстав для проведення такого огляду, оскільки з відеозаписів, долучених до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 поводився адекватно, його поведінка цілком відповідала обстановці. До того ж поліцейськими не було зафіксовано порядок перевірки виявлених у останнього ознак алкогольного сп`яніння, зокрема перевірки реакції зіниць очей на світло, огляд його рук. Також адвокат вказав, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження жодного медичного огляду, а, навпаки, був на нього згоден, проте направлення його до медичного закладу було складено вже після складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про порушення процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння. Крім того, на думку адвоката, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, про що свідчить, зокрема, відсутність в матеріалах справи акту огляду та затримання автомобілю.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його адвоката, дослідивши всі докази, наявні в матеріалах справи, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведеною, виходячи з наступного.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмови від проходження огляду передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

В ході судового розгляду встановлено, що протокол серії ААД № 244142 від 09.07.2022 року відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений уповноваженою особою. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений, його копію отримав, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу. У протоколі викладена суть правопорушення, яка точно відповідає ознакам складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,за яким він складений, також у ньому зазначено, що водієві роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Факт керування 09.07.2022 року транспортним засобом в судовому засіданні особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її адвокатом не заперечувався та ними визнаний.

Крім того, відповідно до постанови від 09.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 850 грн. за порушення ним п.2.9.в Правил дорожнього руху, а саме: за керування транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

Даних про оскарження/скасування цього рішення суду не надано.

Твердження захисту про неправомірність зупинення суд оцінює критично з огляду на наступне.

У відповідності із протоколом від 09.07.2022 року зупинка автомобілю під керуванням ОСОБА_1 була здійснена в нічну пору доби о 02 год.30 хв.

Згідно ч.1 ст.8 ЗУ « Про правовий режим воєнного стану» під час воєнного стану запроваджуються та здійснюються в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, зокрема комендантська година (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень).

Згідно ч.4 ст.8 ЗУ «Про національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Стаття 24 вказаного закону передбачає додаткові повноваження поліції, зокрема забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем 09.07.2022 року о 02-30 год., не маючи спеціальних, передбачених законом, документів. Таким чином, підстави вважати його зупинку у комендантську годину в період воєнного стану неправомірною у суду відсутні.

Доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та не встановлено у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є також безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з акту огляду на стан сп`яніння , наявного у матеріалах справи, вбачається, що у водія ОСОБА_1 09.07.2022 року були виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови та координації рухів, що спростовує протилежні посилання адвоката Бишки Ф.Ф.

До того ж, Закон (п.10 розділу 2,п.15,16,19 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року) вимагає складання акту огляду лише у тому випадку, якщо водій погодився та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу або у медичному закладі. У цьому провадженні ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, а тому складання акту огляду та його вручення водію не є обов`язковими.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.07.2022 року, долученого до справи, вбачається, що ОСОБА_1 направлений для огляду в спеціалізований заклад охорони здоров`я Чернівецький обласний наркологічний диспансер у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. При цьому час видачі на такому направленні зазначений 03 год. 05 хв., що спростовує доводи захисту про те, що його було видано вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Одночасно суд зазначає, що направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння видається та є доцільним у випадку згоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на проходження огляду на стан сп`яніннялише при проведенні такого огляду, проте, як встановлено судом, водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також у закладах охорони здоров`я відмовився.

У матеріалах справи також містяться письмові пояснення свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням та у медичному закладі, які відібрані у встановленому законом порядку, містять необхідні реквізити,узгоджуються з іншими наявними у справі доказами.

При цьому суд не приймає до уваги твердження сторони захисту про залежність від працівників поліції цих свідків та їх упередженість, оскільки, за відсутності доказів таким обставинам, вважає їх лише припущеннями. Підстави не довіряти поясненням цих свідків у суду відсутні, оскільки останні є випадковими та не зацікавленими в результаті розгляду справи і висловлюють своє суб`єктивне бачення процесу.

Крім того, статтею 266 КУпАП передбачено залучення свідків тільки у разі неможливості застосування поліцейськими спеціальних технічних засобів відеозапису. У даному випадку працівниками поліції вівся безперервний відеозапис на технічні засоби і залучення свідків в цьому випадку є необов`язковим.

Відеозаписи з нагрудних реєстраторів працівників поліції № 476528, 476032, які містяться в матеріалах справи, відтворені та переглянуті у судових засіданнях. З них вбачається, що водієві зупиненого транспортного засобу «CHRYSLER VOYAGER», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 неодноразово працівники поліції пропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду, повідомивши перед цим наявність у нього ознак стану алкогольного сп`яніння та їх перелік. ОСОБА_1 при цьому дійсно стверджував, що не відмовляється від жодного огляду на стан сп`яніння, проте фактичні дії, необхідні для цього, не вчиняв, зокрема просив спочатку викликати свого командира, оскільки він є військовослужбовцем, потім надати йому можливість подзвонити, постійно розмовляв по телефону, сперечався з поліцейськими тощо, а надалі заявив вимогу про присутність поруч із ним адвоката .

Така поведінка у відповідь на пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння не може бути розцінена судом інакше, ніж відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо упередженого ставлення працівників поліції судом не приймаються, оскільки з переглянутих відеозаписів вбачається, що працівники поліції жодним чином не вчиняли будь-якого тиску на ОСОБА_1 , роз`яснивши останньому причини вимоги проведення огляду на стан сп`яніння, підстави притягнення до адміністративної відповідальності, права, передбачені законом, наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, йому ніхто не перешкоджав користуватись правовою допомогою у разі необхідності, він постійно вів телефонні розмови із своїм адвокатом, що також зафіксовано на відеозаписах, а тому твердження про порушення права на захист є безпідставними та необґрунтованими.

Слід також зазначити і те, що матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції, як і не містять результатів такого оскарження.

Вищевказаними відеозаписами зафіксовані усі ті обставини, які мають значення для правильного вирішення цієї справи - з моменту зупинки до складання процесуальних документів включно, а тому посилання сторони захисту щодо недопустимості даних доказів у зв`язку із тим, що вони не є безперервними, є теж необгрунтованими.

До того ж, як правопорушник , так і його захисник не довели, що події чи обставини, які відбувались поза відеозаписом, спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження сторони захисту про те, що у працівників поліції не було підстав для проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння є також необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом, а працівник поліції, як уповноважена законом особа, спілкуючись безпосередньо з водієм може виявити перелічені вище зовнішні ознаки сп`яніння, що є підставою для направлення водія для проходження медичного огляду.

Доводи захисника про те, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пройшов огляд самостійно у медичному закладі, під час якого у нього не було виявлено стану алкогольного сп`яніння суперечать вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно з ч.4 ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами такого огляду проводиться в присутності поліцейського, внаслідок чого огляд, який пройшов ОСОБА_1 є недійсним, а висновок за його результатами є недопустимим доказом, про що прямо зазначено у ч.5 ст.266 КУпАП.

Слід також звернути увагу на те, що огляд ОСОБА_1 на підставі заяви останнього проведений 15.07.2022 року, дата забору у нього крові для дослідження на стан сп`яніння в акті судово-токсикологічного дослідження № 1015 від 15.07.2022 року вказана як 09.07.2022 року, о 06-40 год., тобто після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення о 02-30 год.

Крім того, протокол відносно ОСОБА_1 09.07.2022 року складений не за керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за його відмову від проходження медичного огляду з метою встановлення такого стану.

Доводи про сумнівність законності дій працівників поліції у зв`язку з не відстороненням ОСОБА_1 від керування транспортним засобом є також непереконливими та не впливають на обсяг вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, у судовому засіданні адвокат підтвердив, що транспортний засіб, яким ОСОБА_1 керував 09.07.2022 року, було передано саме йому як водієві.

Інші аргументи сторони захисту щодо процедури огляду та складання матеріалів теж не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення, а тому суд оцінює їх як обраний спосіб захисту, спрямований на ухилення від відповідальності за його вчинення. Акт службового розслідування від 20.07.2022 року за місцем проходження останнім служби, на який посилалась сторона захисту в обгрутування доводів про невинуватість, доказового значення для встановлення у даній справі фактичних обставин не має, а тому до уваги не приймається.

З огляду на викладене судом встановлено, що ОСОБА_1 09.07.2022 року як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від вимоги пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, що підтверджується належними та допустими доказами, переліченими вище та безпосередньо дослідженими судом в ході розгляду справи, і вказані обставини свідчать про порушення ним п. 2.5 ПДР України, а тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що він повинен нести відповідальність.

Виходячи з зазначеного, та, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, за відсутності обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір, ставка якого, відповідно до п.6 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (Отримувач штрафу: Чернівецьке ГУК/Чернівецька область/21021300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37836095, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN) UA0024001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн. .(Отримувач: Чернівецьке ГУК Чернівецька ТТ 22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37836095, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN): UA024405, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя М.Є. Бойко