24.01.2023 Справа №469/26/23
3/469/133/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року смт.Березанка

Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненко Н.О., за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А., розглянувши у судовому засіданні матеріали, що надійшли від Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лугове Березанського району Миколаївської області, проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.187 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ№837756 від 01 грудня 2022 року, а саме за те що він 30 листопада 2022 о 22.30 год. при перевірці був відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду, а саме п.1 ухвали Березанського районного суду Миколаївської області.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 засуджувався 29 травня 2013 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, 07 червня 2013 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт, 28 серпня 2013 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, 17 грудня 2013 року Березанським районним судом Миколаївської області за ст.389-1, ч.4 ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений 21 вересня 2016 року з Арбузинської ВК умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 28 днів.

Найбільш тяжкі з кримінальних правопорушень, за які засуджувався ОСОБА_1 , відносяться до категорії тяжких злочинів (ч.3 ст.185 КК України).

Згідно з частинами 1-2 статті 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 90 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

Таким чином, виходячи зі змісту вказаних норм законодавства, враховуючи, що ОСОБА_1 звільнився з місць виконання покарань 21 вересня 2016 року умовно-достроково, строк його судимості закінчився 21 вересня 2022 року, тобто станом на дату, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення як дата вчинення правопорушення, ОСОБА_2 був не судимим.

На підставі ч.1 ст.6 вказаного Закону адміністративний нагляд встановлюється не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

За відомостями системи діловодства загального суду Д3, постанови суду про припинення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_1 на підставі п."а" ч.1 ст.8 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" у зв"язку із погашенням судимості не ухвалювалось, подань чи клопотань про припинення адміністративного нагляду до суду не надходило.

Разом з тим, існування не припиненого адміністративного нагляду щодо особи, яка відповідно до ст.89 КК України є несудимою, фактично покладає на неї обов"язки, несумісні з таким її статусом, а тому за невиконання цих обов"язків така особа не може нести адміністративної відповідальності за ст.187 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 27 вересня 2018 року (справа №647/1831/15-к) зазначив, що судимість є правовим станом особи, який виникає у зв?язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов?язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов?язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу зазначеного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 252, 280, 283, п.1 ст.247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу зазначеного правопорушення.

Суддя