Справа № 199/826/23
ПОСТАНОВА

іменем України

20.02.2023 року м.Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого керівником ТОВ «Зем-інвест», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

12.01.2023 року головним державним інспектором Соборного відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Ваховською В.С. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №1118/04-36-04-07-08/37149677 про те, що він, будучи керівником ТОВ «Зем-інвест» не подав до установи банку платіжні доручення на перерахування належних до сплати орендної плати з юридичних осіб по строку сплати 30.11.2022 року чим порушив п.п.287.3 ст.287 ПКУ.

ОСОБА_1 до суду не зявився та звернувся до суду з заявою про зупинення провадження по справі до закінчення військового стану, оскільки на теперішній час, він перебуває на військовій службі у Збройних Силах України.

Перевіривши доводи, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, дослідивши докази та заяву ОСОБА_1 приходжу до наступного висновку.

По-перше, щодо повідомлення належним чином ОСОБА_1 враховую його обізнаність про наявність справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується його клопотанням про відкладення розгляду справи, яка була призначена на 07.02.2023 року та заявою про зупинення судового провадження, яка надійшла до суду в день призначення судового розгляду 20.02.2023 року.

Враховую, що за даним провадженням участь ОСОБА_1 не є обов`язковою, тому з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч.1 ст.268 КУпАП.

По-друге, не вбачаю підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі.

Щодо доказової бази на підтвердження обставин, які викладені у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати вся обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною другою статті 256 КУпАП встановлено, що Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст.256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Так, відповідно до вимог п.12 розділу ІІ Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України 02.07.2016 № 566 (далі Інструкція), у разі неможливості складання протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення протокол складається в органі доходів і зборів. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до органу доходів і зборів для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Але, в порушення вказаних вимог Інструкції, у запрошенні направленому ГУ ДПС у Дніпропетровській області на адресу ТОВ «Зем-Інвест» не було зазначено день та місяць складання протоколу. В зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення було складено без особистої присутності ОСОБА_1 , тому були порушені права особи, що притягається до адміністративної відповідальності встановлені ст. 268 КУпАП.

Також в порушення вимог ст.ст.254,256 КУпАП а також п.7 розділу ІІ Інструкції, у протоколі про адміністративне правопорушення від 12.01.2023 р. відсутній підпис посадової особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутні будь-які пояснення або відмова від дачі свідчень такої особи. Також відсутній підпис ОСОБА_1 в тому, що під час складання протоколу йому роз`яснено його права і обов`язки.

Крім того, вбачаю грубе порушення прав ОСОБА_1 при складанні Акту №23629/04-36-04-07/37149677 від 15.02.2022 року (далі Акт) та складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 12.01.2023 року.

Так, Акт було складено за відсутністю ОСОБА_1 , оскільки останній з 20.08.2022 року перебуває на військовій службі.

Крім того, в Акті відсутні підписи ОСОБА_1 , в тому числі цей акт не був йому вручений, він не був ознайомлений з обов`язками та правами, не був ознайомлений з порядком надання заперечень (зауважень) та оскарженням рішення щодо дій посадових осіб органів ДПС України.

Також, в матеріалах справи не має достовірного підтвердження, що ОСОБА_1 отримав корінець повідомлення посадової особи Соборного відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про необхідність прибуття 06.01.2023 року до Соборного відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення, зазначаю, що відповідно до граф протоколу, він ОСОБА_1 не вручався, останній своїх пояснень та зауважень щодо змісту протоколу не надавав. Зазначена бездіяльність уповноваженої посадової особи негативно впливає на процесуальне положення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що в умовах рівноправності та змагальності сторін є недопустимим та є порушення його права на захист.

В результаті таких дій особа, ОСОБА_1 був позбавлений можливості обирати спосіб своєї поведінки та вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами. Оскільки право на захист є основоположним принципом судочинства, я вважаю, що і за цією підставою неможливим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності оскільки було порушено його право на захист.

Крім цього диспозиція ч.1 ст.163-2 КУпАП передбачає відповідальність за «неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів)».

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування. Під податком, збором, іншим обов`язковим платежем потрібно розуміти обов`язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами про оподаткування. Державні цільові фонди це фонди, які створені відповідно до закону і формуються за рахунок визначених законом податків і зборів (обов`язкових платежів) юридичних осіб незалежно від форми власності та фізичних осіб (Пенсійний фонд України, фонд соціального страхування тощо). Перелік загальнодержавних і місцевих податків і зборів міститься у Законі України «Про систему оподаткування». Загальнодержавні податки і збори встановлюються Верховною Радою України і стягуються на всій території України.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у неподанні або несвоєчасному поданні посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів). Порядок подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) визначено в Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженій постановок Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Диспозиція статті 163-2 КУпАП носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані іншими законодавством України, що встановлює порядок ведення податкового обліку. Тому, в даному випадку фабула правопорушення у адміністративному протоколі має бути сформульована чітко і конкретно, із зазначенням якими саме діями посадової особи ТОВ «Зем-інвест» було порушено встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а також з чітким описом того, яким чином такі дії керівника призвели до порушення конкретних норм податкового законодавства, що також зазначено у п.6 Розділу ІІ Інструкції та ст.256 КУпАП.

Таким чином матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.124 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,252,280,283,п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л. Воробйов