Справа № 567/82/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , не працюючу, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

06.01.2023 біля 16:15 год. в м.Острог по вул.Бельмаж Рівненської області ОСОБА_1 керувала автомобілем Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_2 та від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння відмовилась.

На виклики суду ОСОБА_1 тричі не з`явилась, хоча про час та дату розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не подала.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Зважаючи на викладене, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, оскільки ОСОБА_1 , повідомивши працівникам поліції адресу свого місця проживання та номер телефону, за якими повідомлялась судом про час та місце розгляну справи, не вжила заходів для явки до суду, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, строком розгляду якої, відповідно до вимог ст.277 КУпАП є п`ятнадцятиденний термін з дня одержання судом протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, та відповідно до правил ст.268 КУпАП вважає за можливе розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за її відсутності на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності притягнення її до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ даної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 06.01.2023 року серії ААД №119446, в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння наявні в ОСОБА_1 та зафіксовано факт її відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння, а також іншими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що 06.01.2023 щодо ОСОБА_1 було складено направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого щодо ОСОБА_1 , встановлено що 06.01.2023 вона відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зазначивши про це в поясненнях від свого імені.

Згідно рапорта поліцейського ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Гринчука С. від 06.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням технічних засобів в медичному закладі та при цьому водій ОСОБА_1 перебувала з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Зазначене підтверджується і наданим суду відеозаписом, який судом приймається як допустимий доказ.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З зазначених доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено що ОСОБА_1 06.01.2023 відмовилась від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, а тому в її діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 за віком та станом здоров`я є працездатною особою.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримувала.

За таких обставин, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова судді про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, на підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 24, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 такою, що вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.