Справа № 163/1895/22
Провадження № 3/163/26/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.,

з участю секретаря судового засідання Голядинець О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Куденьчука О.А.,

розглянувши направлені відділенням поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП згідно протоколу серії ВАВ №287906 та за ст. 173 КУпАП згідно протоколу ВАВ №287905

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

СТ. ДОП СП ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітаном поліції Ковальчуком В.О. складено протокол серії ВАВ № 287906 про те, що ОСОБА_1 15.10.2022 близько 12:20 год., перебуваючи на площі в м. Любомль по вул. Незалежності неподалік від піцерії «Тарантела» вчинив злісну непокору законній неодноразовій вимозі ДОП СП ОСОБА_2 припинити вчиняти протиправні дії, висловлювався нецензурною лайкою, шарпав за формений одяг поліцейського, ображав його нецензурними словами.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.185 КУпАП.

СТ. ДОП СП ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітаном поліції Ковальчуком В.О. складено протокол серії ВАВ №287905 про те, що ОСОБА_1 15.10.2022 близько 12:20 год., перебуваючи на площі в м. Любомль по вул. Незалежності поблизу від піцерії «Тарантела» вчинив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурною лайкою, чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.173 КУпАП.

У суд справа надійшла 02 листопада 2022 року, постановою Любомльського районного суду Волинської області від 03 листопада 2022 року матеріали справи за протоколами серії ВАВ №287906, ВАВ №287905 були об`єднанні в одне провадження, якому присвоєно номер справи № 163/1895/22, провадження 3/163/1117/22.

В судовому засіданні 17.11.2022 року захисники Куденьчук О.А. та Волощук О.Ф. висловились про повернення матеріалів справи на доопрацювання з мотивів: 1) нечитабельності протоколів; 2) неналежного оформлення та засвідчення долучених документів; 3) в протоколі не зазначені всі конкретні докази, що долучені; 4) незрозумілим джерелом походження та формування дисків з відеозаписами.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 17 листопада 2022 року справу за протоколами про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП згідно протоколу серії ВАВ №287906 за ст. 173 КУпАП згідно протоколу ВАВ №287905 направлено до ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області для проведення додаткової перевірки, оскільки в процесі оголошення та дослідження протоколів суд стикнувся з нерозбірливим почерком їх написання, як наслідок - частковою нечитабельністю, що позбавило зрозуміти суть висунутих звинувачень ОСОБА_1 з усіма істотними ознаками. Також деякі документи, які долучені до матеріалів справи були неналежно оформлені та засвідчені.

Після проведення додаткової перевірки матеріали справи надійшли в суд 24 листопада 2022 року.

У судовому засіданні 15 грудня 2022 року були досліджені письмові докази та задоволено клопотання захисника Волощука О.Ф. щодо виклику свідків.

У судовому засіданні, яке відбулося 23 грудня 2022 року були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_3 повідомив, що 15 жовтня 2022 року він вчинив хуліганські дії та злісну непокору працівникам поліції за такі дії був притягнутий до адміністративної відповідальності та вже відбув покарання. Про участь ОСОБА_1 показав, що останній просив його ( ОСОБА_3 ) припинити вчиняти такі хуліганські дії. Не бачив, щоб ОСОБА_1 шарпав працівника поліції чи вчиняв будь-які інші хуліганські дії.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що він з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 обідали в піцерії «Тарантела». Як вийшли, то до них через деякий час підійшов працівник поліції з яким у ОСОБА_3 виник конфлікт, а ОСОБА_1 намагався відвести ОСОБА_3 , однак той не погодився, після чого ОСОБА_5 кудись пішов. Шарпання працівника поліції чи вчинення хуліганських дій з боку ОСОБА_1 не бачив.

У судове засідання призначене на 04.01.2023 свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`явилися, було постановлено повторно викликати свідків, скеровано листа на ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про сприяння в повідомленні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Розгляд справи відкладено з урахуванням раніше призначених справ на 16:00 год. 25.01.2023.

В судове засідання 25.01.2023 свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`явилися. З відповіді ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області №413/51/1/01-2023 від 24.01.2023 установлено, що забезпечити явку в судове засідання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не виявилося за можливе.

Захисник Куденчук О.А. подав клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи його закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Куденчук О.А. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали подане клопотання, просили закрити провадження, свідків, що не з`явились потворно не викликати і їх показання не досліджувати.

Суд невідкладно перейшов до вирішення цього клопотання, і після роз`яснення ОСОБА_1 наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав, останній подане клопотання підтримав.

Вирішуючи це клопотання суд виходив з такого.

Згідно із ч.2, ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Події, про які йдеться в протоколах, мала місце 15 жовтня 2022 року, а 30 жовтня було складено протоколи про адміністративне правопорушення, відтак строк для накладення стягнення збіг 15 січня 2022 року.

Відповідно практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) поняття „кримінальне звинувачення, „кримінальне правопорушення мають „автономне значення. У зв`язку із цим Європейський суд з прав людини відповідно до сформованих ним критеріїв самостійно визначає, чи належить те або інше діяння до кримінального правопорушення.

Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи [рішення у справі Engel and others v. The Netherlands від 8 червня 1976 року (заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), § 82, § 83]. Перший критерій є лише початковим і не має визначального значення. Водночас другий і третій критерії є вирішальними для з`ясування того, чи підпадає діяння під визначення „кримінальне правопорушення у розумінні Конвенції. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття «кримінальне звинувачення» достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної сфери [рішення у справі Lutz v. Germany від 25 серпня 1987 року (заява № 9912/82), § 55].

Зважаючи практику Європейського суду з прав людини та санкцію статті 173 та 185 КУпАП, що передбачає стягнення у виді адміністративного арешту на строк до п`ятнадцяти діб, таке стягнення є співмірним з кримінальним покаранням, тому суд дійшов висновку, що попередньо сформульовані підходи до розуміння поняття «кримінальне звинувачення» є застосовним і в межах цього адміністративного провадження.

Відтак для вирішення поданого клопотання в цій справі виправданим є застосування норм кримінального та кримінально-процесуального права.

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к вказав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості порушує вимогу «якість закону»; якщо в національному законодавстві допущено неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, то національні органи мають застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Отже, застосовуючи найбільш сприятливий підхід для вирішення питання про закриття провадження в цій справі суд дійшов висновку про задоволення такого клопотання захисту не пов`язуючи це питання із визнанням чи невизнанням ОСОБА_1 своєї винуватості.

За таких обставин суд позбавлений можливості дослідити показання двох ключових свідків, а відтак прийняти рішення про винуватість ОСОБА_1 .

Така правова позиція узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі Грабчук проти України від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173, 185 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 КУпАП України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А. Шеремета