Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2338/22
Провадження № 3/376/7/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2023 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції №1 Білоцерківського районого управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно непрацюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2022 року о 10.30 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Новоселиця в с.Великополовецьке Білоцерківського району Київської області, не був уважним та не дотримався безпечного інтервалу, в наслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Nissan Almera д.н.з. НОМЕР_2 , чим завдав транспортним засобам механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Своїми діями порушив п.2.3б, 13.1 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 29 жовтня 2022 року, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Новоселиця в с.Великополовецьке Білоцерківського району Київської області при вищевикладених обставинах з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями порушив п.2,5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, зазначив, що він не керував транспортним засобом ВАЗ 21093, а знаходився на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля у зв`язку з тим, що вживав алкогольні напої напередодні. ДТП сталось з вини водія автомобіля Нісан, який різко виїхав на узбіччя, а водій його автомобіля ОСОБА_2 намагався його об`їхати. Просив провадження по справі закрити.

Захисник Лещенко О.В. в судовому засіданні також просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 29.10.2022 він разом з цивільною дружиною під`їхав до кладовища в с.Великополовецьке на похорони однокласника, припаркував належний йому автомобіль Ніссан Алмера на узбіччі зліва від проїзної частини. На відстані близько 3 метрів стояв автомобіль правопорушника, який різко почав рух вперед та здійснив наїзд на його автомобіль, удар прийшовся в передню праву частину автомобіля, заблокувавши передні пасажирські двері, де знаходилась його дружина. Після удару вийшов з власного транспортного засобу, заглушив автомобіль ОСОБА_1 , який внаслідок сильного алкогольного сп`яніння не міг навіть вийти з-за керма автомобіля, та викликав працівників поліції. Інші сторонні особи на місці ДТП були відсутні.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 29.10.2022 він керував транспортним засобом ВАЗ 21093, ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні, після зіткнення, йому стало зле і він пішов купити води, коли повернувся працівники поліції вже складали протокол відносно ОСОБА_1 , його пояснення що саме він керував автомобілем не взяли до уваги.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 29.10.2022 до нього на кладовище приїздили його друзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поспілкувавшись з ними, вони поїхали по своїм справам, за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона з цивільним чоловіком приїхала на кладовище в с.Великополовецьке, автомобіль поставили на узбіччі, в той момент як мала намір вийти з автомобіля, спереду почав рух автомобіль ВАЗ 21093 під керуванням ОСОБА_1 , який не зміг вивернути та здійснив наїзд на автомобіль в якому вона знаходилась. В автомобілі окрім ОСОБА_1 нікого не було, сам ОСОБА_1 був в неадекватному стані, самостійно не міг вийти з автомобіля, тому його витягував ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 29.10.2022 була присутня біля кладовища в с.Великополовецьке, оскільки хоронили її дядька. Коли під`їхала до кладовища, припаркувалась на узбіччі спереду від автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , автомобіль під керуванням ОСОБА_3 знаходився позаду, також стояв на узбіччі. В дзеркало автомобіля побачила, як ОСОБА_1 почав рух і в`їхав в автомобіль потерпілого, після чого між ними почалась сварка.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, переглянувши відео, дійшов до наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, згідно вимог пункту 8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №179860, визначено місце та час вчинення правопорушення - 29 жовтня 2022 року о 10.30год. по вул.Новоселиця в с.Великополовецьке Білоцероківського району Київської області.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що за кермом транспортного засобу ВАЗ 21093 знаходився саме ОСОБА_1 .

Схемою місця ДТП від 29.10.2022, зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, місце розташування транспортних засобів та отримані ними пошкодження. З приводу складання схеми місця ДТП від учасників пригоди зауважень та доповнень не надходило.

Переглядом відео з нагрудної камери працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за порушення вимог п. 2.5 ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; та ст. 124 КУпАП порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП доведена у повному обсязі та підтверджується вищевказаними матеріалами справи а також: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 178609 від 29 жовтня 2023 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції; фотокартками, наданими потерпілим ОСОБА_3 .

На переконання судді, усі надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП є належними, допустимими та достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 суд не приймає до уваги, оскільки вони непослідовні та в цілому суперечать встановленим обставинам по справі.

Отже, доводи правопорушника про відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.130 КУпАП, ст. 124 КУпАП нічим не підтверджені та спростовуються вищевикладеними доказами.

Пояснення захисника обумовлені позицією захисту та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Ухвалюючи дане судове рішення, суд керується також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд наголошує, що відповідно до принципу належного здійснення правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З врахуванням наведеного, оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.124 КУпАП та ч. 1ст.130 КУпАП.

Відповідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчинених правопорушень, ступінь їх суспільної небезпеки - дані правопорушення являються грубими порушеннями правил дорожнього руху, є потенційно небезпечними для суспільства та становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров`ю, тяжкістю ймовірних наслідків, дійшов висновку про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами за ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з цим, пунктом 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

У звязку з наведеним, провадження по справі за ст. 124 КУпАП слід закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Згідност.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.124, ч. 1 ст. 130, ст. 247, 251, 266, 280, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрити провадження у справі підставі п.7 ч.1ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Г. Батовріна