Справа № 163/491/23
Провадження № 3/163/228/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці Кондратюка І.П.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0046/20500/23 про притягнення до відповідальності за ч.3 ст.471 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає на АДРЕСА_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , непрацюючу, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , прямуючи 09 лютого 2023 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Устилуг" Волинської митниці пасажиром автомобіля "Ніссан", номерний знак НОМЕР_2 , не задекларувала за встановленою формою 384 упаковки лікарського засобу "Мукосат-Белмед" загальною вартістю 70 181,23 грн, що підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України згідно із постановою КМ України від 23 травня 2012 року № 458, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст.471 МК України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями порушниці, водія транспортного засобу ОСОБА_2 та пасажира ОСОБА_3 , фіскальними чеками, службовою запискою інспектора митниці.

Щодо обсягу відповідальності ОСОБА_1 вбачаються підстави для такого висновку.

Вона вперше притягується до відповідальності за порушення митних правилі і щиро кається у вчиненому. На утриманні ОСОБА_1 має двох неповнолітніх дітей, її чоловік є особою з інвалідністю і хворіє онкологічною хворобою. Належний сім`ї ОСОБА_1 будинок в місті Чернігів 07 березня 2022 року зруйнований на 90% внаслідок пожежі, спричиненої обстрілом під час бойових дій, і не підлягає відновленню та реконструкції.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та над-мірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи свідчать про те, що від дій ОСОБА_1 шкідливі для держави наслідки не настали з огляду на асортимент і мотиви увезення товарів, які не призначались для комерційного використання.

З огляду на зазначені обставини та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що накладення стягнення у вигляді штрафу і конфіскації товарів, що передбачено санкцією ч.3 ст.471 МК України в частині штрафу як безальтернативне стягнення, в цьому випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушниці і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Отже, вчинені ОСОБА_1 дії є малозначними, а накладення на неї стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, встановлено підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, звільнити на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Вилучені за протоколом № 0046/20500/23 в порядку ст.511 МК України 384 упаковки лікарського засобу "Мукосат-Белмед" повернути ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій