Справа № 201/125/23
Провадження № 3/201/102/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 грудня 2022 року о 16 годині 58 хвилин, керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Олеся Гончара та пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надав переваги у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по головній дорозі пр. Дмитра Яворницького, після чого відбулося перекидання транспортного засобу «Фольксваген». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11, д.з. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 01 грудня 2022 року приблизно о 16 годині 58 хвилин, у темну пору доби, він рухався по вул. Олеся Гончара з боку пл. Соборна, та, під`їхавши до перехрестя з пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, побачив, що автомобіль, котрий рухався головною дорогою по крайній лівій смузі, зупинився, надаючи йому перевагу у русі, водночас середньою смугою ніхто не рухався, а по крайній правій смузі слідував транспортний засіб «Фольксваген», однак йому дозволявся рух лише праворуч, а тому, розраховуючи, що останній поверне направо, він почав маневр перетину перехрестя, однак несподівано транспортний засіб «Фольксваген» став рухатися прямо, що призвело до їх зіткнення між собою передньою частиною його автомобіля з лівим боком транспортного засобу «Фольксваген», після чого останній розвернуло та відбулося його перекидання.

ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що в час та місці, зазначені в протоколі, рухаючись головною дорогою по пр. Дмитра Яворницького та перетинаючи прямо перехрестя з вул. Олеся Гончара в м. Дніпрі, він несподівано відчув удар у лівий бік, керованого ним транспортного засобу, після чого його розвернуло та відбулося перекидання.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом поліцейського, складеного за результатами вжитих заходів під час оформлення матеріалів за фактом ДТП; схемою місця дорожньо-транспортної події від 01 грудня 2022 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення на перехресті нерівнозначних доріг відбулось в результаті того, що водій автомобіля «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не надав дороги іншому водієві транспортного засобу «Фольксваген», н/з НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та мав перевагу по відношенню до попереднього водія, оскільки за напрямком слідування ОСОБА_1 був встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» Розділу 33 Правил дорожнього руху України, який вимагав від останнього надати перевагу у русі автомобілям, що слідували по головній дорозі пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, водночас зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; матеріалами відеозапису з камери зовнішнього спостереження, на якому зафіксована подія адміністративного правопорушення за участю причетних транспортних засобів за обставин, установлених вище та обставин, викладених в протоколі; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 354360 від 17 грудня 2022 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується долученими до справи матеріалами відеозапису з камери зовнішнього спостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, де відбулась дорожньо-транспортна подія. Так, відтворені відео-дані повністю зіставляються з фактичними обставинами справи, а також дозволяють безпосередньо пересвідчитися суду у зафіксованих в протоколі відомостях, зокрема про те, що до перехрестя нерівнозначних доріг водій автомобіля «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , наближався по другорядній дорозі, однак не надав дороги водію транспортного засобу «Фольксваген», н/з НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та незалежно від напрямку свого подальшого руху мав перевагу, тобто право на першочерговий проїзд перехрестя стосовно інших учасників дорожнього руху, у тому числі попереднього водія, який, всупереч вимозі дати дорогу, не зупинився та продовжив рух, внаслідок чого траєкторії руху вказаних учасників дорожнього руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали. Таким чином діями водія ОСОБА_1 було спричинено наслідки, які настали, оскільки згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України термін дати дорогу означає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця ДТП від 01 грудня 2022 року з фотографіями до нього, зокрема відносно часу та місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 16.11, д.з. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 .

Водночас твердження сторони захисту з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався з порушенням правил дорожньої розмітки 1.18 Розділу 34 Правил дорожнього руху України, яка дозволяла поворот лише праворуч з крайньої правої смуги, не виглядають безпідставно, у тому числі з урахуванням долученої до матеріалів справи постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 591496 від 14 грудня 2022 року, якою до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП притягнутий ОСОБА_2 . Однак суд вважає, що аргументи сторони захисту щодо порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху, які б знаходились в причинному зв`язку з наслідками, які настали, не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки, по-перше, під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин, викладених в даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху, по-друге, водій ОСОБА_2 вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за відповідне порушення, що, з урахуванням вимог ст. 61 Конституції України, виключає можливість подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення вищевказаного водія.

В даному випадку слід враховувати положення пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року, яким встановлено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Таким чином, з`ясовуючи ступінь участі (внеску) водія ОСОБА_1 у спричиненні протиправного наслідку, суд виходить з того, що невиконання вимог правил дорожнього руху саме особою, яка притягається до адміністративної відповідальності знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з подією даного зіткнення, оскільки порушення останнім правил переїзду нерівнозначних перехресть доводиться поза розумним сумнівом, а отже правопорушник мусив надати перевагу у русі водію ОСОБА_2 , який слідував головною дорогою та незалежно від напрямку свого подальшого руху мав перевагу, тобто право на першочерговий проїзд перехрестя стосовно інших учасників дорожнього руху, у тому числі водія ОСОБА_1 , який, всупереч вимозі дати дорогу, не зупинився та продовжив рух, внаслідок чого траєкторії руху вказаних учасників дорожнього руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали. Крім того водій ОСОБА_1 міг уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків, оскільки видимість дороги у його напрямку руху при виїзді з другорядної дороги не обмежувалась геометричними параметрами дороги, придорожніми спорудами, насадженнями або іншими об`єктами, у зв`язку з чим ця особа мала достатню видимість, на якій з місця водія, навіть у темну пору доби, можна було чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, зокрема транспортного засобу «Фольксваген», який наближався перехресною дорогою, що відповідно давало змогу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності орієнтуватися під час керування для здійснення безпечного маневру проїзду нерівнозначного перехрестя.

З огляду на вищевказане ОСОБА_1 при виборі швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху за його напрямком по ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». Отже в даній дорожній ситуації ОСОБА_1 не мав перевагу, а тому саме його дії першочергово знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки останній, наближаючись до нерегульованого перехрестя, оглядовість якого йому не обмежувалась, повинен був не продовжувати рух та не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це могло примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість, а отже характер, черговість та ступінь його участі (внеску) призвели до спричинення протиправного наслідку.

З приводу зауважень сторони захисту про наявність недоліків у схемі місця ДТП та її невідповідності вимогам закону, необхідно зазначити, що суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема на схемі місця ДТП графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось зіткнення, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів, координати місця зіткнення, а також інші відомості необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для розгляду справи та підлягають доказуванню.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з транспортним засобом «Фольксваген».

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі восьмисот п`ятдесяти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі п`ятисот тридцяти шести гривень вісімдесяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко