Справа № 183/1738/23
№ 3/183/1967/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганськ, громадянки України, головного спеціаліста відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду, одруженої, пенсіонерки МВС, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , внутрішньо-переміщеної особи, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ,

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Наказом керівника апарату Луганського апеляційного суду від 14.06.2021 № 110-к/тр/а ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду. Розпорядженням ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 14.07.2021 № 151д/ДСК ОСОБА_1 надано допуск до державної таємниці за формою 2 та головою Луганського апеляційного суду надано доступ до інформації із ступенем секретності «Цілком таємно», «Таємно».

21.10.2020 ОСОБА_1 взяла на себе письмове зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці щодо збереження державної таємниці.

28.02.2022 ОСОБА_1 виїхала за межі території України через пункт пропуску «Угринів» та 13.08.2022 в`їхала на територію України через цей же пункт пропуску. Також, 18.09.2022 ОСОБА_1 виїхала за межі території України через пункт пропуску «Угринів» та цього ж дня в`їхала на територію України через зазначений пункт пропуску.

При цьому, ОСОБА_1 в порушення вимог п. 696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, не повідомила письмово про заплановані виїзди посадову особу, яка надала їй доступ до державної таємниці голову Луганського апеляційного суду, а також відділ з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду, та з нею не було проведено начальником цього відділу інструктаж з питань охорони державної таємниці.

Як наслідок відомості про її виїзди до іноземної держави не були зареєстровані РСО в журналі обліку виїздів за кордон працівниківЛуганського апеляційного суду, яким надано допуск до державної таємниці, який ведеться за формою згідно з додатком 92 Порядку № 939.

Окрім цього, після повернення ОСОБА_1 з приватних поїздок до іноземних держав начальник відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду до цього часу не провів з нею співбесіди з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією.

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог п. 696 Порядку № 939 перед виїздом 28.02.2022 та 13.08.2022 до іноземної держави у приватних справах не повідомила письмово про це посадову особу, яка надала їй доступ до державної таємниці, а також режимно-секретний орган за місцем зберігання її картки обліку за формою згідно з додатком 6, та з нею не було проведено начальником цього органу інструктаж з питань охорони державної таємниці.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що на підставі наказу керівника апарату Луганського апеляційного суду від 25.01.2022 № 8-к/тм/а вона з 15.02.2022 до 28.02.2022 перебувала у додатковій відпустці як учасника бойових дій. На початок повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24.02.2022 вона знаходилася у м. Києві та у неї не було фізичної можливості прибути до м. Сєвєродонецька та особисто повідомити голову Луганського апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який на той момент виконував обов`язки начальника режимно-секретного відділу Луганського апеляційного суду, про свій виїзд за кордон. Мобільний зв`язок на той час теж частково був відсутній, тому вона також не мала можливості повідомити про свій виїзд за кордон.

28.02.2022 рятуючи своє життя, життя своєї родини у тому числі неповнолітньої доньки та десятимісячного онука від ракетних обстрілів, яким підверглась вся територія України, вона виїхала за кордон. Після виїзду, приблизно 05.03.2022, через мобільний зв`язок вона повідомила про свій виїзд за кордон ОСОБА_4 (на той час в.о. керівника апарату Луганського апеляційного суду). Голову суду Люклянчука В.Ф. їй не вдалося повідомити, оскільки з ним не було зв`язку.

09.03.2022 на зв`язок із нею вийшов ОСОБА_3 , в.о. начальника відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду, якому вона повідомила (месенджер Вайбер), що знаходиться за кордоном, а саме в Чехії.

Приблизно 15.03.2022 вона повідомила керівника апарату Луганського апеляційного суду ОСОБА_5 про свій виїзд за межі України (з ним появився мобільний зв`язок).

Також, у телефонній розмові ОСОБА_4 їй повідомив, що згідно з наказом голови Луганського апеляційного суду ОСОБА_2 № 8-од/с від 24.02.2022 Луганський апеляційний суд тимчасово зупинив роботу з 24.02.2022 до особливого розпорядження голови Луганського апеляційного суду, відповідно до Указу Президента України від 23 лютого 2023 року № 63 «Про введення надзвичайного стану в окремих регіонах України».

Також ОСОБА_4 не був проти того, що вона у такий тяжкий час, рятуючи своє життя та життя родини, виїхала за кордон. Про її виїзд також було відомо і голові суду ОСОБА_2 , тому що за його вказівкою, оскільки вона знаходилася за кордоном, в березні 2022 року їй не виплатили заробітну плату.

Починаючи з 15 лютого 2022 року по теперішній час вона не виконувала роботу, пов`язану зі збереженням державної таємниці та не мала доступу до будь-якої інформації з грифом «Таємно» та «Цілком таємно». Зазначає, що згідно з п. 80 Порядку № 939 особі, яка не має доступу до державної таємниці та не виконує роботу, пов`язану зі збереженням державної таємниці протягом 6 місяців, допуск до державної таємниці має бути скасований. Тобто особа, яка виконує обов`язки начальника відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду повинна була направити листа до 3 управління ГУ СБУ В Донецькій та Луганській областях про скасування їй допуску до державної таємниці. Фактично їй повинні були скасувати допуск ще після 24.08.2022.

13 серпня 2022 року вона повернулася до України і тимчасово мешкає за адресою: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 83-а т.8. Про свій приїзд вона повідомила керівника апарату Луганського апеляційного суду ОСОБА_5 та головного спеціаліста відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду ОСОБА_3

18 вересня 2022 року їй потрібно було виїхати до Польщі щоб забрати свої особисті речі. Про свій намір виїхати за межі України вона заздалегідь повідомила керівника апарату Луганського апеляційного суду ОСОБА_5 . До України вона повернулася того ж дня.

Також, посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у її відсутності, і вона не була належним чином повідомленою про місце та час складання даного протоколу, що в свою чергу вказує на порушення вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП. Тому, просить закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він працює головним спеціалістом відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду. Так, про виїзд за кордон ОСОБА_1 він дізнався 09.03.2022, коли вона повідомила його про це мессенджером Viber. Потім, у зв`язку зі збройною агресією проти України, він переїхав з м. Рубіжне до м. Кропивницький, після чого, приблизно всередині березня 2022 року, він в телефонному режимі повідомив голову Луганського апеляційного судупро перебування ОСОБА_1 за кордоном. Втім останній йому повідомив, що він про це вже знає. Додав, що працівники СБУ його не допитували, а про складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення він дізнався лише коли його викликали до суду для допиту як свідка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він працює заступником керівника апарату Луганського апеляційного суду. Так, про виїзд ОСОБА_1 за кордоном він дізнався в телефонному режимі від останньої 01-02 березня 2022 року. Він повідомив їй, що згідно з наказом голови Луганського апеляційного суду суд тимчасово зупинив роботу до особливого розпорядження голови суду. Він не був проти перебування ОСОБА_1 за кордоном, оскільки про її виїзд і виїзд інших працівників суду і суддів було повідомлено голову суду, і щотижня складалися відповідні списки про осіб, які перебувають за межами території України, і які направлялися ДСА України.

Суд враховує письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , які надані ним суду електронною поштою, втім суд не може визнати їх допустимими доказами, оскільки останні суперечать принципу безпосередності дослідження показань.

Не зважаючи на не визнання ОСОБА_1 своєї вини, її винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, підтверджується такими доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 252 КУпАП: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення; актом перевірки стану охорони державної таємниці Луганського апеляційного суду від 04.11.2022 № 78/3/26-8536дск; наказом керівника апарату Луганського апеляційного суду від 14.06.2021 № 110-к/тр/а про призначення ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду; письмовими зобов`язаннями громадянина України ОСОБА_1 у зв`язку з її допуском до державної таємниці від 21.10.2020; паспортом громадянина України ОСОБА_1 для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 12.07.2017, орган видачі 4439, де внесено відомості про виїзд нею за кордон 28.02.2022, 18.09.2022; журналом обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск та доступ до державної таємниці Луганського апеляційного суду, де відсутні відповідні записи про виїзд за кордон 28.02.2022, 18.09.2022 головного спеціаліста відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду ОСОБА_1 ; витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», наданим Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 02.01.2023 № 91-144/18/23, щодо перетинання державного кордону України за період з 01.01.2022 по 15.12.2022 ОСОБА_1 .

Так, відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та пунктів 116, 696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, громадянин, якому надано допуск та доступ до державної таємниці, зобов`язаний виконувати вимоги режиму секретності, письмово повідомляти про свій виїзд з України посадову особу, яка надала йому доступ до державної таємниці, а також режимно-секретний орган за місцем зберігання його картки обліку за формою згідно з додатком 6, дотримуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Під час розгляду справи судом встановлено, що вказані вимоги п. 696 Порядку № 939ОСОБА_1 було порушено, остання не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не мала можливості прибути до м. Сєвєроденецька і особисто повідомити голову Луганського апеляційного суду та відділ з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного судупро свій намір виїхати за кордон 28.02.2022 суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки будь-яких доказів того, що остання, перебуваючи у м. Києві, а потім біля державного кордону України, була позбавлена можливості вжити всіх залежних і необхідних від неї заходів щодо письмового повідомлення про запланований виїзд посадову особу, яка надала їй доступ до державної таємниці голову Луганського апеляційного суду, а також відділ з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду, суду не надано.

Суд зауважує, що запровадження воєнного стану не може бути підставою для звільнення відповідних осіб від обов`язків щодо збереження державної таємниці.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 інкримінується не відсутність особистого повідомлення голови Луганського апеляційного суду, а також відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду про наміри виїзду за кордом, а не повідомлення їх письмово про такі наміри виїзду, тобто у встановленому законом порядку.

Твердження ОСОБА_1 про те, що вона з 15 лютого 2022 року (з дня відпустки) до теперішнього часу не виконувала роботу, пов`язану зі збереженням державної таємниці та не мала доступу до будь-якої інформації з грифом «Таємно» та «Цілком таємно», не можуть свідчити про звільнення її від обов`язків щодо збереження державної таємниці. Суд зауважує, що вимоги п. 696 Порядку № 939 регулюють, зокрема, порядок збереження державної таємниці особами, яким надано допуск і доступ до державної таємниці, які виїжджають до іноземної держави у приватних справах.Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 звільнена від обов`язків щодо збереження державної таємниці суду не надано.

Суд бере до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складене у її відсутності, і вона не була належним чином повідомленою про місце та час складання даного протоколу, що в свою чергу вказує на порушення вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП. Водночас, таке порушення з огляду на його характер та обставини даної справи не може бути визнано судом як істотне порушення вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, що порушило загальну справедливість судового провадження, оскільки ОСОБА_1 у відповідності до ст. 279 КПК України перед початком судового розгляду було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП; за її клопотанням їй було надано час і можливість ознайомитися з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, укласти угоду із захисником, сформувати й узгодити правову позицію захисту. Тобто, судом було створено необхідні умови для реалізації стороною захисту її процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема, права на захист.

Суд звертає увагу на те, що вирішуючи питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати, зокрема, в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу. В свою чергу ОСОБА_1 не було обґрунтовано, яким чином за вищевказаних обставин порушено її право на захист.

Таким чином суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП, і не може бути визнаний недопустим доказом з підстав, на які посилається сторона захисту.

Відтак, невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює критично, як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, з урахуванням наведеного, керуючись діючим законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, п. 6 ч. 1 ст. 212-2, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 510 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий