ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1368/22 Номер провадження 33/814/551/23Головуючий у 1-й інстанції Просіна Я. В. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., за участю особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 липня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є адвокатом, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 липня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумі доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривні 20 копійок.

Згідно з постановою судді, 14 травня 2022 року о 15 годині 03 хвилини в м. Лубни на проспекті Володимирському, 27/49 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FIAT DOBLO державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Drager 6810» та проведення огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з вказаним рішенням суду особа , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову щодо нього скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На переконання принесеної апеляції ОСОБА_1 вказує , що судом не доведено факту керування транспортним засобом. Посилається апелянт і на ряд порушень , які мають складені матеріали щодо нього, зокрема, не зазначено посилання на технічний засіб , за допомогою якого здійснено відеозапис , приєднаний до Протоколу; запис не є безперервним ; газоаналізатор , зазначений у протоколі , не зареєстрований у визначеному законом порядку.

Вказує також апелянт , що він не відмовлявся проходити медичний огляд в медичному закладі , проте такої пропозиції не було , направлення відповідне йому не видавалося , а те направлення , яке є в матеріалах справи , не містить його підпису.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні особа , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу з доповненнями підтримав , просив задовольнити.

Мотиви суду

Вивчивши матеріали провадження , заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить до таких висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за яке він підданий адміністративному стягненню , за обставин викладених у постанові , є обґрунтованими , відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами , які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Так , визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , суддя суду першої інстанції послався на докази , які були досліджені у повному обсязі, зокрема:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 006331, складений 14 травня 2022 року інспектором СРПП Лубенського РВП молодшим лейтенантом поліції Лутченко В.О., згідно даних якого у ОСОБА_2 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 2);

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану

алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.05.2022 року (а.с. 3);

-пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 5-8);

-відеозапис, з місця події 14.05.2022 року, зробленими за допомогою службових нагрудних відеокамер на одязі поліцейських і знаходяться в матеріалах справи, які містять фіксацію обставин 14.05.2022, а також вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.9)

Оцінивши зазначені докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З такими висновками погоджується апеляційний суд, доводи апеляції вказаних висновків не спростовують і вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема , не є обґрунтованими доводи апеляції про відсутність допустимих доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом , що є обов`язковою складовою правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановивши доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд першої інстанції врахував покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були надані в судовому засіданні та які підтвердили той факт, що вони декілька разів підходили до ОСОБА_1 незалежно один від одного та прохали його не керувати транспортним засобом проте він розпочав рух транспортного засобу.

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 продемонстрував фото в лайф режимі, на якому було зафіксовано транспортний засіб ОСОБА_1 з працюючим двигуном який рухався заднім ходом.

Під час допиту в суді апеляційної інстанції інспектор СРПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 пояснив , що отримали виклик про те , що водій в стані алкогольного сп`яніння здійснює керування транспортним засобом.

З переглянутого відеозапису з місця події 14.05.2022 року, який зроблений за допомогою службових нагрудних відеокамер на одязі поліцейських , вбачається , що водій транспортного засобу FIAT DOBLO державний номерний знак НОМЕР_1 , особу якого в подальшому було встановлено - ОСОБА_1 сидів на передньому водійському сидінні, на передньому пасажирському сидінні сиділа інша особа.

Під час спілкування з працівниками патрульної поліції водій зазначив , що рух його транспортного засобу було здійснено випадково у зв`язку з несправністю.

Вказану версію ОСОБА_1 підтримував як в суді першої , так і апеляційної інстанції.

Разом з тим , згідно з показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були надані в судовому засіданні , вони декілька разів підходили до ОСОБА_1 незалежно один від одного та прохали його не керувати транспортним засобом.

Покази вказаних свідків узгоджуються з іншими доказами , зокрема відеозаписом події , згідно з якої працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 був виявлений під час перебування на передньому водійському сидінні свого транспортного засобу. Під час спілкування зазначив що рух було здійснено випадкового через несправність автомобіля.

Проаналізувавши вказані докази у апеляційного суду не виникає сумнівів у перебігу подій які мали місце , зокрема , у тому , що водій ОСОБА_1 був виявлений свідками під час неодноразового руху транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та в подальшому виявлений працівниками патрульної поліції саме у зв`язку з повідомленням небайдужими громадянами про його дії. І навіть попри те, що з моменту отримання виклику працівниками поліції і до прибуття на місце події був затрачений певний час , ОСОБА_1 був виявлений саме за кермом транспортного засобу.

Зазначені обставини були підтверджені працівником патрульної поліції ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції.

Фактично сам ОСОБА_1 не заперечував , що його транспортний засіб рухався, тільки пояснював , що це відбувалося через його несправність

Разом з тим, така версія виглядає непереконливою з огляду на те , що згідно з показів свідків він декілька разів зупинявся двома особами , незалежно один від одного.

Ставити під сумнів покази вказаних свідків , визнавати їх недопустимими, чи такими , що отриманні з порушенням процесуального законодавства , підстав не вбачається і апелянтом переконливих доводів для цього не наведено.

Так , місцевим судом правильно зазначено , що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до 14.05.2022 не були знайомі з ОСОБА_1 , конфлікту 14.05.2022 між ними не було.

Жодної зацікавленості чи упередженості вказаних свідків не встановлено.

Під час допиту в суді першої інстанції вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів , про що свідчить протокол судового засідання та наявні у справі розписки ( а.с. 104-107 ) , а тому доводи ОСОБА_1 про допущення судом процесуальних порушень в цій частині , є необґрунтованими.

Покази свідків сторони захисту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є непереконливими в частині доведення факту не керування ОСОБА_1 транспортним засобом та висновки суду не спростовують.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не є свідками безпосередніх подій , а їхні покази лише стосуються несправності транспортного засобу ОСОБА_1 , що , враховуючи покази ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не спростовують факту керування.

Покази свідка ОСОБА_6 спростовуються сукупністю інших наявних у справі доказів , ставляться під сумнів як покази зацікавленої особи , оскільки він особисто знайомий з ОСОБА_1 та розцінюються як спроба сприяти уникненню останнім відповідальності .

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку , що факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом FIAT DOBLO державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння є доведеним належними , допустимими доказами поза розумним сумнівом , і доводи апеляції вказаних висновків не спростовують.

Не встановлено під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 , будь-яких суттєвих процесуальних порушень , допущених працівниками поліції чи судом , які могли б слугувати підставою для визнання доказів , покладених в основу винуватості ОСОБА_1 , недопустимими.

Неспроможними , зокрема , є твердження апелянта , що працівниками патрульної поліції недотримано вимоги законодавства, а саме у них були відсутні підставі , передбачені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію » для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 цього Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію » поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено , працівники патрульної поліції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області прибули на місце події у зв`язку з викликом громадян про порушення водієм Правил дорожнього руху , а саме: керуванням в стані алкогольного сп`яніння.

В подальшому , прибувши на місце події за викликом працівники патрульної поліції виявили водія ОСОБА_2 , який сидів в транспортному засобі та за показами свідків керував цим транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Під час спілкування у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння , запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку , на що отримано відмову , що і послугувало підставою для складання протоколу.

Жодних порушень за вказаного перебігу подій зі сторони працівників патрульної поліції , чи перевищення ними своїх повноважень , не вбачається , оскільки вони діяли виключно в правовому полі та їхні дії були направленні на реагування повідомлення про адміністративне правопорушення та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху , що узгоджується з положеннями Закону України « Про національну поліцію».

Не вважає також апеляційний суд переконливими доводи апеляції, що огляд на стан сп`яніння було проведено із порушеннями.

Як встановлено зокрема із переглянутого відеозапису з місця події 14.05.2022 року, зробленого за допомогою службових нагрудних відеокамер на одязі поліцейських , у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння , спочатку на місці , потім в медичному закладі , від якого водій ОСОБА_1 відмовився. При цьому , останньому детально роз`яснено його права та наслідки відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння у вигляді складання протоколу за ст. 130 КУпАП.

Жодних порушень у такому алгоритмі дій апеляційний суд не вбачає.

Під час проведення огляду ОСОБА_1 поліцейські застосовували технічні засоби відеозапису , при цьому були залучені й свідки.

Не є переконливими доводи апеляції щодо неповноти відеофіксації , оскільки із переглянутого відео встановлено , що на ньому зафіксовані події у тому обсязі , який є достатній для встановлення усіх необхідних обставин у справі.

Крім того , зафіксовані на відеозаписі події у повній мірі узгоджуються з іншими доказами , які містяться в матеріалах справи .

Доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи конкретизованих даних про технічний засіб, яким було здійснено відеозапис порушення, то апеляційний суд не вбачає в даному випадку процесуального порушення, яке може вплинути на обставини події.

До того ж відображення у постанові суду даних про технічний прилад, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація правопорушення, вимогами КУпАП не передбачено оскільки це стосується лише постанов, які виносять поліцейські у справах про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Не є переконливими доводи апеляції , що працівниками поліції допущено порушення в частині ненадання йому направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

По-перше , в матеріалах справи міститься відповідне направлення , виписане на ім`я водія ОСОБА_1 .

Закон не містить обов`язку підписувати таке направлення особою , яка направляється на огляд , оскільки бланк направлення навіть не містить відповідного поля для підпису.

По-друге , згідно з визначеного законом алгоритму дій працівників патрульної поліції , у разі відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі , повноважна особа складає протокол про адмінправопорушення.

Обов`язковості оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду на місці зупинення, законодавством не передбачено.

Враховуючи , що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці , так і в медичному закладі , необхідність надання йому на руки направлення на медичний огляд , відпала.

Неспроможними також є доводи апелянта в частині порушення працівниками патрульної поліції норм законодавства через не надання інформації про порядок проведення огляду за допомогою газоаналізатора та сам газоаналізатор , з одягу на те , що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду , а відтак огляд не проводився .

Під час перегляду відеозапису встановлено , що працівниками поліції перед пропозицією пройти огляд оголошено , які ознаки сп`яніння має ОСОБА_1 , містить перелік цих ознак і протокол , а відтак неспроможними є доводи апелянта і в цій частині.

Підсумково , апеляційний суд наголошує , що позиція сторони захисту , яка висвітлена в апеляційній скарзі , була оголошена ними і в суді першої інстанції , детально досліджена судом та повністю спростована.

З висновками суду першої інстанції повністю погоджується і апеляційний суду і якихось нових обставин , які не мали оцінки в суді першої інстанції , апелянтами не наведено.

Посилання на постанови суду апеляційної інстанції є неспроможними , оскільки відповідно до процесуального законодавства практика судів тієї ж інстанції не є прецедентною. Позиція Верховного Суду , яка могла б бути обов`язковою для застосування в даній справі , апелянтом не наведена.

З огляду на викладене , апеляційний суд приходить до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею і доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням положень ст.33 КУпАП.

Істотних порушень вимог законодавства про адміністративні правопорушення , які були б допущені суддею суду першої інстанції , апеляційним судом не встановлено.

Отже апеляційну скаргу слід залишити без задоволення , а постанову судді щодо ОСОБА_1 - без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 липня 2022 року щодо нього - без змін;

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин