ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Онопко В.С., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Онопка В`ячеслава Сергійовича на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 04 жовтня 2022 року о 10 год. 15 хв. він керував транспортним засобом марки Toyota Carina д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Гвардійців Широнінців, 27 у м. Харкові з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість, звужені зіниці очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХР «ОНД» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Онопко В.С., подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2022 року, та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з порушенням процесуальних та матеріальних норм права, без встановлення усіх суттєвих обставин по справі.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що жодних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не надано. До матеріалів справи додано відеозапис №472256, на якому не зафіксовано самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом TOYOTA CARINA д.н.з. НОМЕР_1 , на відеозаписі відсутній сам транспортний засіб, а зафіксовано лише сам факт перебування ОСОБА_1 біля автомобіля поліцейських.

Крім того, скаржник зазначає, що вказаний відеозапис не містить інформації щодо роз`яснення ОСОБА_1 суті вчиненого правопорушення, порядку проходження огляду на стан сп`яніння та наслідків відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вважає, що з наданого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки наркотичного сп`яніння, поліцейський йому їх не повідомив, а тому були відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що в судовому засіданні 28.11.2022 року було проголошено тільки вступну та резолютивну частини оскаржуваної постанови. Повний текст постанови ОСОБА_1 не отримував. Захисником ОСОБА_1 адвокатом Онопко В.С. 06.12.2022 року було подано до суду через електронну пошту заяву про видачу постанови, проте повний текст оскаржуваної постанови йому було направлено лише 13.12.2022 року, після чого ним 17.12.2022 року було подано апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не брав участі у судовому засіданні під час розгляду справи, копію постанови про адміністративне правопорушення його захисник Онопко В.С. отримав 13.12.2022 року, тому подана ним 17.12.2022 року апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2022 року о 10 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Toyota Carina д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Гвардійців Широнінців, 27 у м. Харкові з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість, звужені зіниці очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХР «ОНД» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №287099 від 04.10.2022 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом інспектора УПП в Харківській області, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , даними відеозапису.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідна наявність одночасно двох умов: 1) зафіксований належним чином факт керування транспортним засобом; 2) зафіксований належним чином факт перебування водія цього транспортного засобу в стані сп`яніння.

Згідно із п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Із матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Доводи апелянта про те, що матеріалами справи не доводиться факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння суд відхиляє, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що факт керування ОСОБА_1 підтверджується наявністю сукупністю зібраних по справі доказів, а саме - протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №287099 від 04.10.2022 року, показаннями свідків, долученим відеозаписом. Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, останній підтвердив факт керування автомобілем та пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги, щодо недопустимості зібраних по справі доказів, є необґрунтованими, оскільки по справі працівниками поліції, крім протоколу та інших службових документів, зібрано інші докази, які в сукупності узгоджуються з вказаними в протоколі обставинами справи та діями ОСОБА_1 , які останнім не заперечуються. Допущенні поліцейськими процесуальні порушення при зібранні доказів, є несуттєвими, оскільки вони не перекручують та не спотворюють фактів, які мали місце 04.10.2022 року.

Доводи апелянта, щодо недотримання вимог закону патрульними поліції при зупинці транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 та в подальшому в частині не відсторонення останнього від керування, не впливають на правильність прийнято судом рішення, оскільки дані факти не мають відповідного підтвердження, а тому не можуть братися до уваги.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Онопко В`ячеслава Сергійовича задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Онопко В`ячеслава Сергійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Онопко В`ячеслава Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин