П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №936/207/23
20 березня 2023 року смт Воловець
Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Софілканич О. А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И Л А:
На виклик суду ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Статтею 15 ЗУ «Про дорожній рух» визначено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (стаття 245).
Диспозиції ч.2, ч.3, ч.4 ст.126 КУпАП визначає склад адміністративних правопорушень, які полягають у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
За частиною 5 вказаної статті настає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення порушення передбаченого частинами другою - четвертою цієї статті: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, і до нього слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу.
У відповідності до абзацу 3 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія відповідної категорії, відтак не мав права керувати транспортним засобом, накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбачене санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, є неможливим.
Також суд вважає за необхідне не призначати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу "ВАЗ 2106" д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки ОСОБА_1 не являється власником такого відповідно до довідки інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Закарпатській області.
Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.
Керуючись ст.126 ч.5, ст.283, ст.284, ч.2 ст. 308 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800, 00 гривень, без позбавлення права керування транспортним засобом та без вилучення транспортного засобу.
У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня отримання постанови, у порядку примусового виконання стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 81 600, 00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя Софілканич О. А.