Номер провадження 3/521/697/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Лічман Л.Г., розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , водія, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 098185 від 04.09.2022 р. в цей день о 08 годині 29 хвилин у м. Одесі по вул. Київське шосе, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF 96XF 380, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Огляд проводився зі згоди водія на прилад DRAGER прилад ARLM-0414, результат 0,27 ‰. Від проходження огляду в медичному закладі відмовився. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.10.2022 р. клопотання адвоката Кузьміна Є.О. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено, забезпечено участь адвоката Кузьміна Є.О. у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи ВКЗ (захищений відеоконференцзв`язок з судом) за посиланням на vkz.court.gov.ua.

17.02.2023 р. від ОСОБА_1 надійшла заява про розірвання договору про надання правової допомоги з адвокатом Кузьміним Є.О.

До судового засідання ОСОБА_1 надав письмові заперечення до протоколу, у яких свою вину вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та вказав, що 04.09.2022 р. у м. Одесі по вул. Київське шосе, 1, керував транспортним засобом DAF 96XF 380, номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений поліцейськими, які запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що він погодився. Після проходження огляду DRAGER з результатом 0,27 ‰ по суті не погоджувався. Незважаючи на незгоду ОСОБА_1 , поліцейські одразу повідомили, що у відношенні нього буде складено протокол. Поліцейські не пропонували проїхати у медичний заклад, не роз`яснили наслідки складення протоколу та його права на проїзд до медичного закладу. Про своє право бути обстеженим у медичному закладі ОСОБА_1 дізнався лише після ознайомлення з протоколом, а тому поліцейські внесли до протоколу неправдиві відомості, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у медичному закладі, що є оманою, оскільки про таке право ОСОБА_1 не повідомляли. На підставі зазначеного ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтвердив обставини, викладені у письмових запереченнях, свою вину не визнав та пояснив, що 04.09.2022 р. керував зерновозом та був зупинений поліцейськими, які запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що він погодився. Після проходження огляду DRAGER з результатом не погоджувався, але у лікарню проїхати йому не пропонували.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Матеріали справи містять наступні докази:

-довідку згідно інформаційного порталу Національної поліції від 07.09.2022 р., відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався;

-тест № 519 спеціального технічного засобу DRAGER ALCOTEST 7510 прилад ARLM-0414, результат 0,27 ‰ від 04.09.2022 р.;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з зазначенням ознак сп`яніння ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, результат огляду позитивний 0,27 ‰;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «»ООМЦПЗ» ООР від 04.09.2022 р. з зазначенням ознак сп`яніння ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, результат огляду згідно тесту № 519 DRAGER ALCOTEST 7510 прилад ARLM-0414 0,27 ‰;

-відеозаписи з портативних відеореєстраторів № 470629, 471136.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року №12- рп/2011у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, відповідно до п. 1, 6, 7 розділу I Інструкції ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 5 і 6 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначених вимог закону не дотримались.

Дослідивши відеозапис з портативних відеореєстраторів № 470629, 471136, наданий поліцейськими, вбачається, що 04.09.2022 р. у м. Одесі по вул. Київське шосе, 1, водій ОСОБА_1 , як водій вантажного автомобіля був зупинений поліцейськими. У зв`язку з повідомленими ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд, на що ОСОБА_1 погодився. На місце зупинки транспортного засобу було доставлено спеціальний технічний засіб DRAGER. Після проходження огляду за допомогою зазначеного технічного засобу результат виявився 0,27 ‰. Реакція ОСОБА_1 свідчила про його незгоду з результатами. Поліцейський, який проводив відповідний огляд одразу повідомив, що у відношенні ОСОБА_1 буде складено протокол. В цей час ОСОБА_1 неодноразово наголошував, що вчора вживав лише небагато пива, однак поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу DRAGER, а після отримання результатів ОСОБА_1 фактично не визнавав показання результатів приладу, вважаючи, що вживання пива напередодні у названій ОСОБА_1 кількості не могло мати наслідків для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, поліцейськими не з`ясовано згоду чи незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду за допомогою спеціального технічного засобу DRAGER, не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Після отримання результату, поліцейськими, яких було одночасно декілька осіб та які спілкувалися з ОСОБА_1 , одразу наголошено на необхідності складення протоколу. Таким чином, ОСОБА_1 в категоричній, безумовній формі не відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я. Крім того, поліцейські повідомили про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі лише під час ознайомлення його з протоколом, поставивши йому під час ознайомлення з протоколом відповідне питання. Таким чином поліцейські вказали неправдиві відомості в протоколі, що від проходження огляду у медичному закладі він відмовився, що не відповідає дійсності.

Крім того, поліцейські вважаючи, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Також, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські зобов`язані відсторонити від керування транспортними засобами (вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування).

Проте, матеріали справи не місять жодного доказу того, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування, а також акту приймання автомобіля іншою особою, відповідальною за її зберігання.

Отже, факт невідсторонення водія від керування свідчить про відсутність підстав для підозри ОСОБА_1 перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені обставини є підставою для висновку про доведеність винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Отже, матеріалами відеозапису належного проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не зафіксовано та не надано. Ці обставини виключають правомірність та законність проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, а отже такий огляд є недійсним.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими не надано.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року №12- рп/2011у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені суддею, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бути витлумачені на користь ОСОБА_1 . У зв`язку із цим, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , водія, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

С У Д Д Я: