Єдиний унікальний номер 229/693/23
Номер провадження 3/229/631/2023

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дачне Ківерцівського р-ну Волинської області, громадянина України, одруженого, який працює (проходить службу) у військовій частині НОМЕР_1 на посаді солдата резерву 45 запасної роти, у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, протягом року, до адмінстративної відповідальності за аналогічне правопорушення не притягувався,

за ч. 2 ст.172-10 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2023 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії А4350 № 272 від 11.01.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно протоколу, 10 січня 2023 року о 18 год. 00 хв. солдат ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ командира, а саме залишитися в районі очікування АДРЕСА_2 та самостійно прибув в район зосередження АДРЕСА_3 під час дії воєнного стану, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-10 КУпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань про розгляд справи у його відсутність суду не надав.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Попри те, що особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до такого висновку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст. 172-10 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення: відмова від виконання законних вимог командира (начальника).

Диспозиція ч.2 ст.172-10 КУпАП, передбачає відповідальність за: діяння, передбачене ч.1 цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

На підтвердження вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суду надані такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії А4350 № 272 від 11.01.2023 р., пояснення командира роти, пояснення техніка роти, копія військового квитка правопорушника, витяг з наказу командира № 222 від 11.11.2022 р.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не доведена та справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від пояснення та підписання протоколу відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Пояснень, зазначених у протоколі свідків до матеріалів справи не додано.

До протоколу додані пояснення капітана ОСОБА_4 , командира 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , згідно якого вбачається, що 10.01.2023 року, згідного його наказу, увесь особовий склад 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону знаходився в резерві в районі очікування, в населеному пункті АДРЕСА_2 , для виконання бойового завдання. Солдат ОСОБА_1 без дозволу, порушуючи його наказ, самостійно залишив район очікування АДРЕСА_2 та прибув в район зосередження військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 .

Також додані пояснення сержанта ОСОБА_5 , техніка 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , згідно якого вбачається, що 11.01.2023 року близько 16 години, в район зосередження 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 прибув солдат ОСОБА_1 , який згідно наказу командира 6 аеромобільної роти повинен перебувати в резерві в районі очікування - в населеному пункті АДРЕСА_2 , для виконання бойового завдання. По даному факту ним була здійснена доповідь командиру ОСОБА_4 .

Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 органом, що порушив провадження в справі до матеріалів справи не додано.

Не зазначено, у якій формі було віддано наказ командира - в усній чи письмовій, одному чи групі військовослужбовців, з використанням технічних засобів зв`язку чи без таких, не долучено копії такого наказу, рапортів посадових осіб, пояснень свідків правопорушення, які б підтвердили існування такого наказу та його подальшого невиконання особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, інших документів, які стосуються правопорушення.

Згідно п. 35, 36, 37 ч.1 Розділу І ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 548-XIV накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Склад адміністративного правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Подія правопорушення пов`язана з відбуттям певного явища, тобто факту правопорушення. Така подія може бути обумовлена як усвідомленими діяннями, так і не залежати від волі і бажання особи.

Водночас відсутність факту правопорушення автоматично означає і відсутність складу правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно п.7 Розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів про та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року № 329 до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
Отже, дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП за кваліфікаційною ознакою відмова від виконання законних вимог командира (начальника), з огляду на відсутність достатніх доказів на підтвердження вчиненого правопорушення, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 15, 247, 251-252, 280, 283-284, 287-291 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-10 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Л. Гонтар