Справа №585/3082/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Цвєлодуб Г. О.
Номер провадження 33/816/208/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 122-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Мірошніченко Я.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Наумової І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, у режимі відеокнференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Наумової І.М. на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 грн. 00 коп.;

- ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 40 годин;

- ст. 185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 50 годин.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 50 годин.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшли справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122-2, ст. ст. 173, 185 КУпАП, за протоколами, складеними відносно ОСОБА_1 , за реєстраційними номерами провадження №3/585/1136/22, №3/585/1137/22 та 3/585/1138/22, які постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області суду від 07 грудня 2022 року були об`єднані в одне провадження.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2022 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення за те, що 23 листопада 2022 року, об 11 год. 59 хв. в м.Ромни по вул. Горького, 129, керував автомобілем «Ауді Q3», без номерного знаку, та не виконав вимоги працівника поліції про зупинку, чим порушив п. 2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 23 листопада 2022 року, близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 у м. Ромни по вул. Горького, 133, висловлювався грубою нецензурною лайкою поряд із зупинкою громадського транспорту, чим грубо порушив громадський порядок, на зауваження не реагував, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Також, 23 листопада 2022 року, близько 12 год. 00 хв. у м. Ромни по вул. Горького, 133, поблизу зупинки громадського транспорту, у громадському місці, ОСОБА_1 висловлювався грубою нецензурною лайкою та не виконував вимоги працівника поліції про припинення правопорушення, чим вчинив злісну непокору працівнику поліції при виконанні ним службових обов`язків, за що передбачена відповідальність за ст. 185 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Наумова І.М. звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення на адміністративний штраф.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що свою вину ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, пояснив причини такої своєї поведінки та вказував на те, що готовий заплатити штраф, оскільки має для цього фінансову можливість, однак, суд на це уваги не звернув та призначив останньому адміністративне стягнення у виді громадських робіт, не встановивши при цьому обтяжуючих відповідальність обставин.

Заслухавши доповідь щодо змісту оскаржуваної постанови та доводів апеляційної скарги, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Наумову І.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що висновку про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 , ст. 173, ст. 185 КУпАП суддя суду першої інстанції дійшов з врахуванням зібраних у справі доказів, а саме, протоколів про адміністративні правопорушення, складених відносно останнього, відеозаписів з місця події, долучених до вказаних протоколів та пояснень самого ОСОБА_1 , законність якого в апеляційній скарзі під сумнів не ставиться та не оскаржується.

Що стосується адміністративного стягнення, якому ОСОБА_1 був підданий за вчинення вказаних адміністративних правопорушень, то апеляційний суд, всупереч доводів апелянта, не вважає його несправедливим, з таких підстав.

Так, ст. 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, передбачено, що невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

При цьому, санкцією ст. 173 КУпАП, за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Санкцією ст. 185 КУпАП встановлено, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

З оскаржуваної постанови вбачається, що при розгляді питання, якому адміністративному стягненню слід піддати ОСОБА_1 за вчинення вказаних адміністративних правопорушень, суддя суду першої інстанції, відповідно до вимог вищезазначеного закону, врахував дані про особу останнього, а саме його молодий вік, що він не працює та суспільно-корисною працею не займається, не одружений, утриманців не має.

Крім того, суддею було враховано і фактичні обставини вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, їх умисний протиправний характер, спрямований на протиставлення своєї поведінки загальним нормам поводження громадянина у суспільстві, відкриту неповагу до працівників поліції, за наявності пред`явленої з їх боку законної вимоги при порушенні останнім ПДР, відсутність критичної оцінки щодо таких порушень та імовірних наслідків у майбутньому.

Саме за наявності вищезазначеного, суддя і дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122-2 КУпАП у виді 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 грн. 00 коп., за ст. 173 КУпАП у виді громадських робіт строком на 40 годин та за ст. 185 КУпАП у виді громадських робіт строком на 50 годин.

При цьому, остаточне адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 50 годин, суддею вірно було призначено на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП, якою встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Апеляційний суд цілком погоджується з видом та розміром адміністративного стягнення, а саме, 50 годин громадських робіт, яке було накладено на ОСОБА_1 суддею суду першої інстанції і для зміни такого адміністративного стягнення на штраф, про що просить захисник у поданій апеляційній скарзі, підстав не вбачає.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що з матеріалів даної справи вбачається, що ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 153 грн. 00 коп., проте, останній для себе належних висновків не зробив, а знову вчинив аналогічне адміністративне стягнення та й ще два більш тяжчих, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне стягнення, яке було призначено ОСОБА_1 за вчинені адміністративні правопорушення не є максимальним, враховуючи, що санкціями вказаних статей передбачено, також, і стягнення у виді як виправних робіт, так і адміністративний арешт.

Також, на спростування доводів апелянта щодо необґрунтованості призначення такого виду адміністративного стягнення, як громадські роботи, з посиланням на не встановлення обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд звертає увагу, що і пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_2 обставин, також, встановлено не було, крім того, у судді суду першої інстанції були відсутні підстави для призначення останньому адміністративного стягнення у виді штрафу, за відсутності доказів на підтвердження того, що він працевлаштований та має постійне джерело доходу.

Таким чином, під час апеляційного розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, і обставин, за яких призначене останньому адміністративне стягнення за вчинення вищевказаних адміністративних правопорушень у виді громадських робіт підлягало б зміні, не встановлено.

З врахуванням вищезазначеного, апеляційний суд дійшов висновку, що суддею суду першої інстанції прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, підстав для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану постанову слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2022 року відносно ОСОБА_1 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Наумової І.М. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.