КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/1365/22
Провадження № 33/824/200/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Бузунко О.А.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника адвоката Черниша Михайла Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн.

Як встановлено судом, 02 січня 2022 року близько 20 год. 54 хв. ОСОБА_1 по вул. Западинській, 3Б в Києві керував транспортним засобом «MAZ 5551», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест «Драгер» 6820 на відеофіксацію бодікамеру, що підтверджується тестом № 3104 від 02 січня 2022 року, результат огляду позитивний 1,98 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник адвокат Черниш М.О. в інтересах ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2022 року у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі.

Обгрунтовуючи скаргу, адвокат Черниш М.О. посилався на те, що постанова є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилався на те, що працівниками поліції було допущено порушення п. 3.2.6 Інструкції з використання газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 6820. Зазначає, що використання мундштука, який перебував в руках працівника поліції, падав на землю, а потім був приєднаний до технічного засобу Drager Alcotest 6820 грубо порушує вимоги Інструкції, оскільки мундштук вже був нестерильним, відтак міг показати необ`єктивний результат.

Також адвокат Черниш М.О., обґрунтовуючи скаргу, посилається на несправність технічного засобу DragerAlcotest 6820 та недостовірні показники при здійсненні огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки показники, зазначені у чеку-роздруківці, отримані за допомогою технічного засобу з температурою повітря +12.0, а відповідно до даних метеорологічної станції станом на 21 год. 42 хв. 02 січня 2022 року температура повітря становила приблизно 1.5 градуса морозу.

Крім того, апелянт у апеляційній скарзі посилається на те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського зроблений з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, оскільки фіксація проводилася не безперервно, а отже відеозапис є неналежним доказом.

Обгрунтовуючи скаргу, апелянт посилається на те, що у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом «MAZ 5551», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння по вулиці Западинська, 3Б, оскільки, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на ньому не відображено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також працівники поліції не дали ОСОБА_1 підписати протокол про адміністративне правопорушення, а тільки через деякий час подзвонили останньому та попросили його під'їхати і підписати його. Дані обставини, як зазначив адвокат, знаходять своє підтвердження в самому протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки чотири підписи ОСОБА_1 різні та не співпадають з підписами, які поставлені власноручно ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та в чеку-роздруківці.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 вручалась копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 210471, що є порушенням його права на захист та процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Вищенаведене у своїй сукупності є підставою для висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Черниша М.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, показання свідка ОСОБА_2 перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, зібраними у справі доказами є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 210471 від 02.01.2022 року (а.с.1а); результат тесту, отриманий о 21-42 02.01.2022 року (а.с.1); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2); диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.3).

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так само за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП охоплюються одразу три склади адміністративного правопорушення: по-перше, керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Кожен склад складає окреме правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Згідно п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до наявного у справі відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що 02.01.2022 року працівники поліції під`їхали на територію бази КП ШЕУ Подільського району, де розшукували транспортний засіб марки «МАZ 5551» номерний знак НОМЕР_1 . Переконавшись, що даний транспортний засіб знаходиться на території бази, вони підійшли до нього та попросили водія ОСОБА_1 , який сидів за кермом, надати документи для перевірки. Також повідомили, що розшукують водія даного транспортного засобу у зв`язку з тим, що він здійснив наїзд на світлофор та зник з місця ДТП. Водій ОСОБА_1 не заперечував цього та на питання працівника поліції чи вживав він спиртні напої, відповів «так». В ході розмови поліцейських з ОСОБА_1 , вони запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснили порядок його проходження, на що останній погодився. Працівник поліції у встановленому порядку надав прилад «Drager» 6820 ОСОБА_1 для проходження тесту. Також, з відеозапису вбачається, що перед проведенням огляду поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 перевірити цілісність індивідуальної герметичної упаковки мундштука для відбору проб дихання, та було його надано останньому для перевірки. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не зміг вийняти з упаковки мундштук, поліцейський запропонував йому допомогти та випадково випустив мундштук з рук на землю. Будь-яких зауважень щодо цілісності упаковки та порушення правил використання технічного засобу ОСОБА_1 не висловлював. Навпаки, висловив своє бажання проходити такий огляд. Крім того, при контрольному замірі пристрій «Drager» 6820 показав 0 проміле, що свідчить про справність даного пристрою. За результатами огляду у ОСОБА_1 виявлено 1,98 проміле, що підтверджується чеком-роздруківкою приладу «Drager» 6820, який було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 210471. ОСОБА_1 погодився з встановленим результатом свого огляду, що підтверджується відеозаписом та його підписом у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При складанні протоколу щодо нього зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду ОСОБА_1 не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не звертався, а тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що працівниками поліції були допущені порушення при використанні мундштука для відбору проб дихання є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 210471 від 02.01.2022 року, складеним та підписаним уповноваженою на це особою (а.с.1а);

- результатом тесту, отриманим о 21-42 02.01.2022 року, згідно якого у повітрі, видихнутому ОСОБА_1 , рівень алкоголю становить 1,98 проміле; роздруківка містить підпис ОСОБА_1 (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», який показав результат - 1,98 проміле (а.с.2);

- диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при перегляді якого підтверджується та обставина, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці було встановлено, що ОСОБА_1 02.01.2022 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у повітрі, видихнутому ним, рівень алкоголю становив 1,98 проміле. При цьому з результатами тесту ОСОБА_1 погодився (а.с.3).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що засвідчено його власним підписом.

Згідно п.п. а п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 02 січня 2022 року о 20 год. 54 хв. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння по вул. Западинська, 3Б в м. Києві, що встановлено на місці в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103).

Зважаючи на те, що в результаті огляду було встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_1 погодився з результатами такого огляду, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.п. а п. 2.9 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського факт керування транспортним засобом марки «MAZ 5551», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не заперечувався. Крім того, згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року, копія якої наявна у матеріалах справи, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП із закриттям провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП, якою встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «MAZ 5551», державний номерний знак НОМЕР_1 , 02 січня 2022 року о 20 год. 54 хв. по вул. Западинській, 3-Б у м. Києві.

Не беруться до уваги і доводи скарги про відсутність даних про те, що ОСОБА_1 вручалась копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №210471, оскільки відсутність в матеріалах справи доказів вручення другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про те, що він не вручався ОСОБА_1 , так як він відсутній в матеріалах справи, а сам протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. Окрім того, відсутність в матеріалах справи доказів вручення ОСОБА_1 другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення, жодним чином не спростовує висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Необґрунтованими є і доводи скарги про те, що протокол від імені ОСОБА_1 підписаний не ним, а іншою особою, оскільки ОСОБА_1 з приводу неправомірних дій поліцейських при складанні ними протоколу із скаргами нікуди не звертався, що свідчить про його формальну згоду з їх діями.

Також, захисник в апеляційній скарзі вказує на недостовірність показників приладу «Drager» 6820 у зв`язку з тим, що температура повітря на момент проведення огляду становила - 1.5 градуса морозу, а не + 12.0 градусів тепла, як вказано у чеку-роздруківці. Однак, з цими доводами погодитись не можна, оскільки згідно інструкції експлуатації приладу алкотестер «Drager» 6820, даний пристрій призначений до експлуатації при температурі навколишнього середовища від - 5.0 до + 50.0, що вказує на дотримання температурного режиму під час використання пристрою для проведення огляду ОСОБА_1 . Крім того, з відеозапису вбачається, що поліцейський дістає прилад «Drager» 6820 з салону службового автомобіля, у якому температура суттєво вища за температуру повітря на вулиці, відтак температура повітря на роздруківці і могла відрізнятися від температури навколишнього середовища, що однак не свідчить про неправильність результату визначення рівня алкоголю у повітрі, видихнутому ОСОБА_1 .

Необгрунтованими є і посилання захисника у скарзі на необ`єктивність результатів огляду через те, що поліцейський брав мундштук від «Drager» 6820 своїми руками та випадково впустив його на землю перед використанням, оскільки з відеозапису вбачається, що мундштук був запечатаний і лише у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не міг його розпечатати, це зробив працівник поліції, випадково уронивши мундштук на сніг. При цьому перед аналізом працівник поліції зробив контрольний забір повітря і прилад показав нульовий результат, що свідчить про те, що падіння мундштука на сніг не вплинуло на результат визначення рівня алкоголю у повітрі, видихнутому ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що до матеріалів справи не долучено безперервного відеозапису з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, виходячи з наступного.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так, згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення фрагментів відео з відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) носить ініціативний характер і посилання апелянта на наявність такого обов`язку необґрунтовані.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст. 266 КУпАП допущено не було. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій тощо) апеляційному суду не надано.

При цьому, наявний у справі відеозапис фіксує порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів; отримання позитивного результату про наявність у ОСОБА_1 стану сп`яніння та згоду останнього з результатом огляду.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди апелянта з оскаржуваною постановою.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження адвоката Черниша М.О. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах Серявін та інші проти України, Трофимчук проти України, Проніна проти України). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді Подільського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2022 року є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Черниша Михайла Олександровича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю. О. Матвієнко