КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/883/23

Провадження № 3/947/357/23

02.02.2023 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює на посаді директора ТОВ «КСІМЕКС. КОНТРОЛЬ та АВТОМАТИЗАЦІЯ», , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 163-1 ч. 1 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2023 року до Київського районного суду міста Одеси з Головного управління ДПС в Одеській області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , громадянина України, який працює на посаді директора ТОВ «КСІМЕКС. КОНТРОЛЬ та АВТОМАТИЗАЦІЯ», , до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 ч. 1 КпАП України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

26.01.2023 року до суду надійшли пояснення від представника ОСОБА_1 Молодецького Р.А. про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, з посиланням на те, що винесене, на підставі акту податкової перевірки від 04.11.2022 року № 11159/15-32-07-02/39780950, податкове повідомлення-рішення оскаржене, а тому не набуло статусу узгодженого. Крім того, висновки акту перевірки є лише думкою осіб, що таку перевірку проводили, а отже суд не може брати такі висновки до уваги, що виключає наявність вини в діях особи.

Представник ОСОБА_1 02.02.2023 року підтримав вищевказані пояснення та просив суд закрити провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається, у період з 24.10.2022 року по 28.10.2022 року посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «КСІМЕКС.КОНТРОЛЬ та АВТОМАТИЗАЦІЯ», , щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий, квітень, травень 2022 року від`ємного значення щ податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн. з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, за наслідком чого складено акт за №11159/15-32-07-02/39780950 від 04.11.2022 року.

У зазначену акті встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п.п. «А», п. 198.1 та абзацу першого п. 198.3 ст. 198, п.200.1 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) суму 881328 грн., в т.ч. за лютий 2022 року на суму 881328 грн.

У зазначеному акті визначено посадових осіб підприємства: директора ОСОБА_1 , та головного бухгалтера ОСОБА_2 .

Вказаний акт не містить підписів директора та головного бухгалтера ТОВ «КСІМЕКС.КОНТРОЛЬ та АВТОМАТИЗАЦІЯ».

На підставі встановленого порушення, засвідченого у вищевказаному акті, головним державним інспектором ГУ ДПС в Одеській області 26.12.20222 року складено протокол №48/15-32-07-02-11 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , як директора підприємства, за ст. 163-1 ч.1 КУпАП.

Вказаний протокол не містить підпису ОСОБА_1 та був складений за його відсутності, про що свідчить Акт ГУДПС в Одеській області про неявку посадових осіб ТОВ «КСІМЕКС.КОНТРОЛЬ та АВТОМАТИЗАЦІЯ» від 26.12.2022 року за №2607/15-32-07-02.

Інших документів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП Головним управлінням ДПС в Одеській області не додано.

Частиною першою статті 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в податкових органах, а також процедуру складання протоколів про адміністративні правопорушення, розгляду справ про адміністративні правопорушення податковими органами, ведення діловодства у справах про адміністративні правопорушення, а також забезпечення належного розгляду скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення, врегульовано Інструкцією з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 року (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції, при викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено. Якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до протоколу вносяться їх прізвища, імена та по батькові, а також місце проживання.

Також до Протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається, складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено лише на підставі акту перевірки за №11159/15-32-07-02/39780950 від 04.11.2022 року.

Відповідно до п.86.1. ст. 86 ПК України, акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Згідно з положень ст. 58 та п.86.8 ст. 86 ПК України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.

Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

При цьому, відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08 вересня 2020 року по справі N П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано первинних документів, що отримані податковим органом внаслідок проведення перевірки, що позбавляє суд можливості надавати оцінку діям ОСОБА_1 на предмет їх відповідності ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та здійснити перевірку висновків, щодо зафіксованих обставин в акті перевірки. Акт перевірки не може бути беззаперечним доказом винуватості особи, з огляду на позицію КАС ВС від 08.09.2020 року по справі N П/811/2893/14, так як не є правовстановлюючим документом.

Суд не має можливості перевірити правильність результатів, які зафіксовано у вищевказаному Акті перевірки, оскільки відсутні відповідні первинні документи, які дозволяють встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи, які до того ж оспорюються посадовою особою ТОВ «КСІМЕКС.КОНТРОЛЬ та АВТОМАТИЗАЦІЯ».

Крім того, відповідно до п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

В матеріалах адміністративного провадження відсутні будь-які дані з приводу того, що за наслідками проведеної перевірки контролюючий орган прийняв відповідне податкове-повідомлення рішення, чи інший вид рішення контролюючого органу, зобов`язання за яким набуло статусу узгодженого, тобто обов`язкового до сплати платником податків, а навпаки до справи долучено докази оскарження ППР від 06.12.2022 року, а тому, за відсутності доказів зворотного, ОСОБА_1 не може вважатися особою, винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, висновки викладені в акті перевірки, що в подальшому відображені у протоколі про адміністративне правопорушенні є спірними, особою, що притягується до адміністративної відповідальності заперечуються, інших доказів вини особи суду не надано.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати і інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, за відсутності у протоколі відомостей щодо конкретних дій чи бездіяльності ОСОБА_1 у відповідності їх з діяннями, які викладені у диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, з огляду на викладене, неможливо встановити фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення та наявність у діях останнього складу, а саме об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю подій і складу адміністративного правопорушення. Тобто судом встановлені обставини, що виключають провадження по справі. На підставі викладеного, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 163-1, 245, 247, 251-252, 283-285, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги або внесення протесту прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Калініченко Л. В.