Справа № 603/96/23
Провадження № 3/603/54/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який не працює,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Сектором поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 518612 від 20.02.2023 року ОСОБА_1 20.02.2023 року приблизно о 16 год 00 хв вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, що виражалося у нецензурній лексиці та погрозах фізичною розправою, що могло спричинити психологічний розлад у постраждалої особи, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що провадження у справі слід закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У силу ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає, зокрема, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (погрози, образи чи переслідування), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 518612 від 20.02.2023 року, ОСОБА_1 20.02.2023 року приблизно о 16 год 00 хв вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, що виражалося у нецензурній лексиці та погрозах фізичною розправою, що могло спричинити психологічний розлад у постраждалої особи.

До протоколу додано рапорт працівника поліції, зі змісту якого слідує, що 20.02.2023 року о 18 год 00 хв жителька с. Горожанка Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_2 звернулася із заявою про те, що її колишній чоловік ОСОБА_1 за місцем спільного проживання вчиняє відносно неї домашнє насильство, що виразилось у словесних образах та погрозах фізичною розправою.

Окрім того, в матеріалах справи є письмова заява ОСОБА_2 від 20.02.2023 року, згідно якої ОСОБА_2 просила притягнути до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , з яким вона спільно проживає, оскільки він її ображає нецензурними словами, виганяє з будинку та погрожує фізичною розправою, чим завдає шкоду її психологічному здоров`ю.

Також до матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_2 від 20.02.2023 року, згідно яких 20.02.2023 року приблизно о 16 год 00 хв за місцем спільного проживання її колишній чоловік ОСОБА_1 безпричинно ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.

Проаналізувавши усе вищенаведене, суд прийшов висновку, що матеріали справи не містять достатніх та належних доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення (постанова Верховного Суду у справі № 338/1/17 від 26.04.2018 року). Окрім того, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 518612 від 20.02.2023 року фабула не у повній мірі відповідає диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення рапорт працівника поліції (постанова Верховного Суду у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 року).

Враховуючи викладене, з огляду на неконкретність висунутого особі обвинувачення, вищевказані докази не можуть бути покладені в основу судового рішення про визнання особи винуватою. Інших доказів, окрім письмової заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 , яка є зацікавленою особою, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено.

Окрім того, суд звертає увагу, що необхідно розрізняти поняття «насильство» та «конфлікт» («сварка»), яким є гостра суперечка, що супроводжується взаємними докорами, образами, а також стан (період) взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки.

Відповідно до п. п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»: домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, з наявних у провадженні суду матеріалів справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП убачається, що 20.02.2023 року приблизно о 16 год 00 хв між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник саме конфлікт (сварка), який виразився у взаємних образах. А тому сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положенням п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП слід закрити, за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 247, 280, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя Ю. Г. Гудкова