Справа № 503/104/23
Провадження №3/503/151/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

20 грудня 2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 172319, згідно змісту якого 20.12.2022 року о 19.30 годині ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Єлісеєва в м. Кодима, Подільського району Одеської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком № 16 від 20.12.2022 року за результатом огляду на стан сп`яніння, який проводився у встановленому порядку в КНП «Кодимська лікарня» 20.12.2022 року о 20 год. 45 хв., у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушила пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи була своєчасно сповіщена належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить відповідна довідка про доставку їй 06.02.2023 року судової повістки у вигляді SMS-повідомлення на номер телефону зазначений у змісті її письмових пояснень (а.с.6). Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останньої від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Згідно рапорту (а.с.5) повідомлення про подію, яка була пов`язана з наїздом транспортним засобом «жигулі» з фрагментом державного номера 9088 під керуванням особи жіночої статі на перешкоду, надійшло зі служби 102 о 19.32 годині 20.12.2022 року від анонімної особи.

В свою чергу, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 172319 від 20.12.2022 року, власником транспортного засобу ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , а одним зі свідків у справі є ОСОБА_3 .

Матеріали справи не містять в собі відеозапису обставин прибуття працівників поліції на місце вище згаданої події близько 19.40 години 20.12.2022 року та що саме відбувалось з цього часу до 20.40 години 20.12.2022 року (близько однієї години), коли ОСОБА_1 у супроводі поліцейського була доставлення до КНП «Кодимська лікарня» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, суд відзначає те, що 20.12.2022 року у відношенні ОСОБА_1 було також винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії ЕАР № 6308047, згідно якої на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом транспортним засобом ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 20.12.2022 року без посвідчення водія. У зв`язку з чим та за умов не надання суду підтверджень щодо оскарження ОСОБА_1 цієї постанови у строк встановлений ст. 289 КУпАП, то суд вважає, що копія відповідної постанови (а.с.11) також є доказом обставини керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом 20.12.2022 року, а не якою-небудь іншою особою, оскільки протягом всього часу перебування справи в провадженні суду дана обставина не оспорювалась особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, за умов відсутності заперечень ОСОБА_1 , в суду відсутні підстави ставити під сумнів або не приймати як належні і допустимі докази письмові пояснення свідків, зокрема свідка ОСОБА_3 , про обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та сам час події, а тому під час судового розгляду суд обмежується оцінкою обставин в межах пред`явленого адміністративного обвинувачення.

20.12.2022 року о 19.30 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Єлісеєва в м. Кодима, Подільського району Одеської області, наїхала на бордюр біля магазину «Каштан», в результаті чого пошкодила колесо (пробила шину в зігнула диск) та не змогла продовжити рух, тому залишившись на місці події, а близько 19.40 годині до неї приїхав наряд працівників Національної поліції, про що свідчать письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від 20.12.2022 року (а.с.7-10), в яких останні відзначили те, що на час наїзду вище вказаного транспортного засобу на бордюр, то цей транспортний засіб знаходився під керуванням водія ОСОБА_1 , при цьому свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також зазначили ту обставину, що знають ОСОБА_1 ; а також письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 від 20.12.2022 року (а.с.6).

В свою чергу у ОСОБА_1 були виявлені зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива річ і почервоніння обличчя, що підтверджує зміст акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4).

Згідно пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У зв`язку з чим ОСОБА_1 поліцейським було запропоновано пройти на місці зупинки огляд на стан сп`яніння шляхом тестування за допомогою приладу газоаналізатору «Драгер», на що вона відмовилась, але при цьому погодилась пройти медичний огляд на стан сп`яніння в лікарні, що підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_3 від 20.12.2022 року (а.с.9-10) та самої ОСОБА_1 від 20.12.2022 року (а.с.6), в частині пропозицій працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння і її відповідей на це.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом Правила), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В свою чергу у відповідності до пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно до абзацу першого пункту 6 і пункту 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до пункту 5 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

20.12.2022 року о 20.45 годині ОСОБА_1 пройшла медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «Кодимська лікарня» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, за результатом якого було складено висновок № 16 (а.с.3), згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Водночас із цим зазначення лікарем у змісті висновку № 16 (а.с.3) дати складення цього висновку «2020» суд оцінює як допущену описку замість дійсного зазначення дати

20.12.2022 року, оскільки в подальшому у змісті цього висновку у відповідних графах зазначено саме цю дату.

При цьому, сам зазначений огляд проводився в закладі охорони здоров`я з використанням приладу газоаналізатору «Драгер» та у присутності поліцейського, який здійснював фіксування даного огляду на відеозапис, що підтверджують матеріали відеозапису «0-02-05-1b65acc1d8724e5225c0c8daef1df6aca575f5670fe395780ec13bc2c241f45f_78a28c9c046ebb9b.mp4», що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на диску (а.с.13) і досліджений судом під час судового розгляду.

Водночас суд відзначає те, що на вказаному відеозаписі зафіксовано, що за результатом огляду в закладі охорони здоров`ягазоаналізатор «Драгер» показав результат показника алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 1,55о/оо (проміле), який був зазначений працівником поліції у змісті акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4).

Відповідно до пункту 2.9.(а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім того, суд також звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 в своїх поясненнях як тих, що були надані нею в графі пояснення по суті порушення у змісті протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 172319 від 20.12.2022 року (а.с.2) так і в окремо наданому нею письмовому поясненні від 20.12.2022 року (а.с.6) визнавала факт керування нею транспортним засобом після вживання алкогольного напою, а саме 200-300 грам горілки, а в останньому також відзначала свою згоду із порушенням.

Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022 та від 07.11.2022 року № 757/2022 , які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, від 22.05.2022 року № 2263-IX, від 15.08.2022 року № 2500-IX та від 16.11.2022 року № 2738-IX.

На час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не мала права керування транспортними засобами, згідно відповідної довідки інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 21.12.2022 року (а.с.12), а відтак, згідно змісту ч.2 ст. 30 КУпАП та положень другого речення абзацу третього пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14, до неї не може бути застосовано обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня її вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника за вчинення даного адміністративного правопорушення безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією, а саме однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 130 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП, ст. 58 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, пунктом 2.9. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений нею не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко