Справа № 591/1354/22 Провадження № 3/591/660/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 (м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Управління патурльної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , зі слів не працює,-

ч. 1 ст. 130, ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01 квітня 2022 року серії ААБ №240561, водій ОСОБА_1 01.04.2022 о 20-00 год біля автокооперативу у м.Суми по вул. Герасима Кондратьєва, керував т/з ВАЗ 2107, д.н.з.- НОМЕР_1 ,в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, проба позитивна 1,80% проміле, відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Своїми діями порушив п. 2.9(а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14 січня 2023 року серії ВАБ №844273, ОСОБА_1 13.01.2023 о 22-00 год за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 , домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які виражились у штовханні, чіпляннях за волосся, ображав нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичних та психологічних страждань. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Зарічного районного суду м.Суми від 30 січня 2023 року вказані провадження було об`єднано в одне провадження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Так, правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КуПАП, було вчинено 01 квітня 2022 року. Адміністративний матеріал надійшов до суду 28.04.2022.

Про наявність адміністративного матеріалу ОСОБА_1 був обізнаний, що вбачається з відеозапису, що доданий до матеріалів справи.

Судом неодноразово вживались заходи для сповіщення особи. Зокрема, йому надсилались судові повістки за місцем його мешкання за адресою, яка зазначена у протоколі та яку ОСОБА_1 особисто повідомляє працівникам поліції, що підтверджується наявним в матералах справи відеозаписом. Проте, до суду повертались конверти з відмітою «адреса відсутній за вказаною адресою».

Крім того, з метою перевірки дійсної адреси ОСОБА_1 , судом було направлено запит до Управління «ЦНАП у м.Суми СМР» та розміщено Оголошення про виклик до суду на сайті Зарічного районного суду м.Суми.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов?язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.

Необхідно наголосити, що необґрунтоване зволікання з боку суду у розгляді справи могло призвести до негативних наслідків, оскільки з моменту вчинення адміністратвиного правопорушення пройшло майже 11 місяців, що є неприпустимим, оскільки зводиться нанівець легітимна мета провадження у справі (охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо ст. 1 КУпАП) та унеможливлення існування розумної пропорційності між використаними судом засобами та поставленою метою.

Тобто, суд вважає, що для особи, яка притягується до відповідальності, було надано достатньо часу і створено усі умови для можливості реалізувати свої процесуальні права належним чином. Зокрема, протягом більше 10 місяців, коли справа перебувала в суді, ОСОБА_1 мав можливість, але не надав суду письмових пояснень по суті адміністративного правопорушення і не з"явився особисто для дачі пояснень, хоча мав можливість.

Про судове засідання, що було призначено на 22 лютого 2023 року на 08-30 год, ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, що вбачається з довідки про доставку СМС- повідомлення від 30.01.2023.

За таких обставин, та враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, слід зробити наступні висновки.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено п. 2.9. ПДР.

Адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння це один із заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, порядок застосування та наслідки порушення якого встановлені ст.266 КУпАП.

Зокрема, згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку, надісланий суду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП складений та підписаний уповноваженою на те особою поліцейським СРПП ВП №4 (м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ст. сержанотом Гаврик Я.В. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП (а.с.1).

Крім того, зазначені в протоколі обставини підтверджуються також матеріалами справи, що додані до протоколу:

- результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», згідно яких ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння з показником 1,80 % проміле алкоголю в крові (а.с. 2),

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, які надійшли разом із протоколом про адміністративне правовопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 під відеозапис проходить обстеження на стан алкогольного сп`яніння та погодужється із результатом тесту. При цьому, працівниками поліції повністю дотримана процедура проходження огляду, роз`ясненні права особі. А сам ОСОБА_3 повідомляє, що вживав алкогольні напої та їздив по дворам чи гаражам (а.с.)

Вказані докази зібрані з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку та не викликають жодних сумнівів у їх достовірності, належності та допустимості.

Таким чином, матеріалами підтверджено наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, вивчивши матеріали, вважаю, що ті фактичні дані, що містяться у протоколі від 14.01.2023 та в матеріалах, наданих Управлінням патрульної поліції в Сумської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, дають підстави стверджувати, що у діях ОСОБА_1 є також склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно пункту 3 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Провина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи дослідженими у суді, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , в якій вона повідомляє, що її чоловік примінив до неї насильство, а саме штовхав її, хапав за волосся, нецензурно виражався, виганяв з квартири.

Отже, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 36, ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ч.1 ст. 173-2, ст. 283, ст. 284 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 170 грн.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536,80 гривень (р/р UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя І.В. Клімашевська