Справа №337/931/23
Провадження №3/337/451/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 лютого 2023 року м.Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Салтан Лілія Геннадіївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ДПП Управління патрульної поліції в Запорізькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До районного суду для розгляду по суті надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно зі ст.7 КпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої 06.11.2015 № 1376 зміст Протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб.

За змістом ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу посадових осіб, що без належного дотримання вимог законодавства, судовий розгляд неможливий, оскільки це порушує права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 091820 від 6 лютого 2023 року об 21-00 год. ОСОБА_1 умисно висловлював погрози, образи в сторону своєї дружини ОСОБА_2 в присутності неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , давав стусани, виганяв з квартири, штовхав, що проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , чим причинив фізичне, психологічне насильство, а також економічне насильство, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП. Потерпілою є ОСОБА_3 , 2011 року народження.

Згідно ч.1 п. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. У разі якщо постраждалою особою є дитина, будь-які дії, що вчиняються щодо неї, базуються на принципах, визначених Конвенцією ООН про права дитини, Конвенцією Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, Європейською конвенцією про здійснення прав дітей та законодавчими актами України у сфері захисту прав дитини.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно ч.1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису. Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті передбачають адміністративну відповідальність за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, згідно з якими у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Натомість, протокол про адміністративне правопорушення не містить чіткого посилання на характер психологічного насильства, фізичного та економічного насильства у контексті наведених приписів Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що мало місце під час вчинення інкримінованого ОСОБА_1 домашнього насильства у відношенні своєї доньки. В протоколі не конкретизована об`єктивна сторона правопорушення, матеріали справи не містять фактичних даних на підтвердження існування сімейних відносин між особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та особою, щодо якої було вчинено насильство.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено настання конкретних наслідків вчинення адміністративного правопорушення, хоча, за змістом диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, встановлення і відображення у протоколі наслідків, які утворюють об`єктивну сторону змісту правопорушення, є обов`язковим.

Домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до обставин вказаної справи, може мати місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї. Натомість, протокол не містить обставин, які б свідчили, що під час сімейного конфлікту ОСОБА_1 діяв з умислом завдати шкоди психічного, фізичного та економічного характеру неповнолітній потерпілій. Вказаний протокол не містить зазначення наслідків, які були спричинені чи могли бути спричинені цим правопорушенням, та в чому саме вони полягали.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення йдеться про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, але при цьому не зазначено про повторність протягом року вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, тобто, зміст викладених у протоколі обставин вчинення правопорушення не відповідає змісту диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Єдиним доказом підтвердження повторності дій ОСОБА_4 може бути лише належним чином завірена постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, в той час як до матеріалів справи не долучено такої постанови.

Частиною 2 ст.3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні правові докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_4 насильства саме в сім`ї, як це передбачено ч.1 ст. 173-2 КУпАП, тобто відсутні докази наявності родинних відносин між особою шодо якої складено протокол та заявником.

Також, всупереч положенням ст. 33 КУпАП, до протоколу не додано відомостей відносно особи, яка притягується до відповідальності, зокрема, характеризуючи дані на правопорушника (характеристика, довідка про склад сім`ї тощо).

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених недоліків розгляд справи є неможливим.

Відповідно до Порядку оформлення справи про адміністративне правопорушення та надсилання її до суду (затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 року № 3/02-15), розділ 3, п.3.2 - оригінал справи про адміністративне правопорушення разом із супровідним листом у триденний строк з моменту його складення надсилається до районного, районного у мiстi (мiського, мiськрайонного) суду за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, за загальним правилом письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, у разі неможливості надання оригіналу.

Відповідно до п. 5.26 Національного стандарту України, затвердженого Наказом Державного підприємства Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості від 01 вересня 2021 р. № 144 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020, при виготовленні копії документів, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Натомість суду надіслано матеріали справи в копіях, які взагалі не засвідчені, неможливість надання оригіналів жодним чином не вмотивована.

Суддя враховує, що при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності. Також суддя звертає увагу, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Пунктом 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014 передбачено, що суди мають право повертати протоколи про адміністративне правопорушення, у разі недодержання при їх складанні вимог ст. 256 КУпАП, для доопрацювання.

Враховуючи викладене, суд не може забезпечити повний, всебічний, об`єктивний розгляд справи і додержання вимог ст.268 КУпАП, тому матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягають поверненню до Департаменту патрульної Управління патрульної поліції в Запорізькій області для належного оформлення.

При доопрацюванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно усунути вищенаведені недоліки у 10-дневний строк.

Керуючись ст.ст.221, 254, 256, 258, 268, 278 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області для належного оформлення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню в порядку провадження у справах про адміністративні правопорушення не підлягає.

Суддя : Салтан Л.Г.