КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №370/1580/22
Апеляційне провадження
№33/824/793/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 3 листопада 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Макарівського районного суду Київської області від 3 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496грн 20коп.

Постановою суду визнано доведеним, що 9 жовтня 2022 року о 8год. 50хв., по вул. Приозерна, 3, у с. Северинівка Макарівської ТГ Бучанського району Київської області, водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.9а ПДР України, керував транспортним засобом «Фольксваген Т4», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний 0,24 проміле.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 30 грудня 2022 року направив до Макарівського районного суду Київської області апеляційну скаргу, до якої додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Разом з цим, оскаржувану постанову судді він отримав лише 22 грудня 2022 року в приміщенні Макарівського районного суду Київської області, про що міститься відмітка в матеріалах справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанова прийнята суддею у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, згідно копії листа від 1 грудня 2022 року ОСОБА_1 повідомлено про накладення на нього адміністративного стягнення (с.с.12), однак доказів отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови

матеріали справи не містять.

Разом з цим, відповідно до наявної у матеріалах справи розписки ОСОБА_1 22 грудня 2022 року отримав копію оскаржуваної постанови (внутрішній бік обкладинки справи), тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді ОСОБА_1 підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження по справі, посилаючись на те, що у працівників поліції були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу під його керуванням, які перелічені у статті 35 Закону України "Про Національну поліцію".

ОСОБА_1 зазначає, що він хотів направитись до медичного закладу для проходження медичного огляду до найближчого населеного пункту, а саме до Макарова, проте працівники патрульної поліції не захотіли слідувати до медичного закладу, а при здійсненні огляду за допомогою приладу Драгер, працівниками поліції не було проведено перевірочного тесту драгера та були відсутні будь-які свідки, що могли б підтвердити показники Драгера та вірність забору.

Також ОСОБА_1 стверджує, що його не було повідомлено про дату та час судового засідання, в результаті чого він не міг залучити собі адвоката та надати суду додаткові аргументи, пояснення та опис ситуації, який відбувся насправді.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Вожакіної Т.В., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення командира взводу №2 роти №1 БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП капітана поліції Тищенка А.О., який зазначив, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на підставі п. 3 ч.1 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію", а огляд водія був проведений відповідно до вимог законодавства, що підтверджено відеозаписом з його нагрудної відеокамери, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи

підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №144983 від 9 жовтня 2022 року, в цей день о 8год. 50хв. в с. Северинівка по вул. Приозерна, 3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Т4, д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився за допомогою приладу Drager 0185, проба позитивна 0,24‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та зазначив, що він був тверезий, але пройшов тест і тест показав якийсь результат, пояснення надасть в суді.

Відповідно до п.2.9.«а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження огляду, фіксація цієї відмови відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від

9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З приєднаного до матеріалів справи відеозапису з відеокамери поліцейського вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер».

Також наявний відеозапис підтверджує, що працівником поліції були дотримані всі вимоги нормативних актів щодо їх дій при здійсненні огляду ОСОБА_1 із застосуванням спеціального технічного засобу і порушень з переглянутого відеозапису виявлено не було.

З роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6810» вбачається, що результат тесту позитивний та дорівнює 0,24‰, що підтверджено підписом ОСОБА_1 (с.с.2).

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів міститься підпис ОСОБА_1 , що він згоден з результатами огляду (с.с.3)

Пунктом 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги, що під час огляду на стан сп`яніння не було здійснено контрольний забір повітря, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що технічний пристрій «Drager Alcotest 6810», (прилад № ARCE-0185, принтер № ARHH-0766) пройшов повірку 28 квітня 2022 року та придатний до використання. Відповідно до інструкції з використання технічного пристрою «Drager Alcotest 6810», він не потребує при застосуванні контрольного забору повітря, прилад проводить його самостійно в автоматичному режимі.

Твердження у апеляційній скарзі, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відсутності двох свідків, є необґрунтованими.

Положеннями ст. 254 КУпАП не передбачено, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинен

складатися у присутності двох свідків, а у ст. 256 КУпАП зазначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються свідки у разі їх наявності.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз вказаної норми свідчить, що огляд особи у присутності свідків здійснюється поліцейським у разі неможливості застосування технічного засобу відеозапису.

Враховуючи, що зміни у вищезазначену статтю були прийняті Законом України №1231-IX від 16.02.2021 і вказана норма є спеціальною, а Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, є підзаконним актом, прийнята до внесення змін у статтю 266 КУпАП і на даний час суперечить положенням Закону, застосуванню підлягають саме норми Закону.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він хотів направитись до медичного закладу для проходження медичного огляду до найближчого населеного пункту є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, зокрема доданими до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписами з бодікамер поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 погоджується з результатами алкотестеру "Drager" та не заявляє вимоги про направлення його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що у працівників поліції були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , які перелічені у статті 35 Закону України "Про Національну поліцію", є безпідставними, оскільки капітан поліції Тищенко А.О. зазначив, що поліцейські зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що була інформація, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Крім того апеляційний суд зазначає, що з метою належного виконання заходів, передбачених Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до затвердженого Плану проведення контирдиверсійних заходів на території м. Києва та Київської області від 20.05.2022 «ВС51/5/5-2196 Т відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», а саме статті 31 та 32 поліцейський має право зупиняти транспортні засоби та вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про день та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, спростовуються матеріалами справи, згідно яких повідомлення про судовий розгляд протоколу про адміністративне правопорушення було направлено на телефонний номер

ОСОБА_1 , який був наданий останнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, та ним отримано 25 жовтня 2022 року, що н заборонено нормами КупАП.

Крім того, судом була прийнята до розгляду апеляційна скарга ОСОБА_1 і йому надана можливість довести суду свої твердження.

Разом з цим, під час апеляційного розгляду не було встановлено обставин, які б спростували висновки суду і стали підставою ля закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Виходячи з доводів апеляційної скарги та матеріалів справи, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Макарівського районного суду Київської області від 3 листопада 2022 року задовольнити та поновити йому цей строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 3 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт