Справа № 159/4934/22
Провадження № 3/159/67/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

ОСОБА_1 будучи 23.09.2022 згідно постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області підданим адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу, повторно протягом року вчинив аналогічне адміністративне правопорушення.

Так, ОСОБА_1 29 листопада 2022 року о 17:00 годині на автодорозі сполученням смт Голоби - с.Нужель Ковельського району, будучи водієм, керував транспортним засобом (автомобілем) «Мерседес Бенц Спрінтер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (належність ОСОБА_2 ), з явними ознаками наркотичного сп`яніння (відблиск очей, підвищена жвавість ходи та мови), на пропозицію працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився,чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 на виклики до суду не прибув, хоча повідомлявся про дату, час і місце судових засідань шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_1 був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483791 від 29.11.2022, а отже йому відомо про наявність судового провадження відносно нього.

Таким чином, будучи достеменно обізнаним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що ОСОБА_1 обізнаний про розгляд провадження відносно нього, а також, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 130 Кодексу, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у матеріалах доказів.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшла таких висновків.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу, передбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу у чинній на час вчинення правопорушення редакції передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із видів доказів (стаття 251 Кодексу).

У вказаному протоколі серії ДПР18 №483791 від 29.11.2022 у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» містяться пояснення ОСОБА_1 «Наркотики не вживав, а тому від огляду відмовляюсь».

Крім того, вина правопорушника у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 29.11.2022, постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.09.2022, відгуком-характеристикою на ОСОБА_1 .

В судовому засіданні досліджено відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483791 від 29.11.2022.

Як вбачається з відеозапису до протоколу, ОСОБА_1 , факт керування транспортним засобом не заперечив. Окрім того, на відео зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Таким чином у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Визначаючи вид стягнення для ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його сімейний та майновий стан (не працевлаштований), обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що відносно останнього необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн без оплатного вилучення транспортного засобу.

При призначенні стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами суд враховує зазначені у довідці Ковельського РУП ГУНП у Волинській області дані про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 було видано ОСОБА_1 на строк з 27.12.2019 по 26.04.2021, тобто ОСОБА_1 на час вчинення правопорушення є особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №728025 від 29.11.2022 ОСОБА_5 притягнутий до відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст.121, ч.4 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має такого права.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути в користь держави судовий збір в сумі 536,80 гривні.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 33, 40-1, 130, 221, 268, 283, 284, 285, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,Законом України «Про судовий збір», суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн (тридцять чотири тисячі грн) на користь держави без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду

Волинської області Ю.Ф. Волкова