Єдиний унікальний номер 229/1467/23
Номер провадження 3/229/1141/2023

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , який працює (проходить службу) у військовій частині НОМЕР_1 на посаді номера обслуги гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону, у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення не притягувався,

за ч. 2 ст.172-10 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2023 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії А4350 № 226 від 31.12.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно протоколу, 31 грудня 2022 року о 07 год. 30 хв. солдат ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ командира 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , підполковника ОСОБА_2 , а саме: виходити в район виконання бойового завдання для захисту позицій роти за допомогою зброї, боєкомплекту та засобів індивідуального захисту, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-10 КУпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, пояснив, що 31.12.2022 р. він дійсно відмовився виконувати наказ командира роти військової частини НОМЕР_1 , сержанта ОСОБА_3 , який було віддано в АДРЕСА_2 , а саме виходити в район виконання бойового завдання.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 ст. 172-10 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення: відмова від виконання законних вимог командира (начальника).

Диспозиція ч.2 ст.172-10 КУпАП, передбачає відповідальність за: діяння, передбачене ч.1 цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суду надані такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії А4350 № 226 від 31.12.2022 р., витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 171 від 21.09.2022 р., копія військового квитка правопорушника, пояснення правопорушника, пояснення свідків, заява правопорушника.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не доведена та справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від підписання протоколу відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно письмового пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від 31.12.2022 року, вбачається, що він 31.12.2022 р. відмовився виконувати бойовий наказ командира ОСОБА_3 без поважної на те причини, свою вину визнав. Бойовий наказ був отриманий в с.Привілля в розташуванні 6 роти.

В поясненні не зазначено, кому було віддано наказ, в якій формі його було доведено - в усній чи письмовій, в чому полягала суть наказу.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 31.12.2022 року, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що 31.12.2022 року о 07 год. 00 хв. під час формування групи з особового складу 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 відкрито відмовився виконувати наказ та висуватись в район виконання бойового завдання.

В поясненнях свідків також не зазначено, де, кому було віддано наказ, в якій формі його було доведено - в усній чи письмовій, в чому полягала суть наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п.4 Розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів про та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року № 329 у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно абзацу другого п. 3 Розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції кожен документ у справі повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достатню інформацію щодо вчиненого військового адміністративного правопорушення та відповідати вимогам законодавства.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «склад адміністративного правопорушення» не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, що є порушенням вимог ст.256 КУпАП та «Інструкції зі складання протоколів про та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року № 329.

Згідно ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як вбачається з пояснення правопорушника, наказ було віддано в АДРЕСА_2 .

Судом також виявлено, що в протоколі не зазначено, наказ командира 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , підполковника ОСОБА_2 було віддано в усній чи письмовій формі, одному чи групі військовослужбовців, з використанням технічних засобів зв`язку чи без таких, в який населений пункт необхідно було вийти правопорушнику на позиції, не зазначено, чи вірно зрозумів правопорушник відданий наказ, чи уточнювався відданий наказ правопорушником, не долучено копії такого наказу, рапортів посадових осіб, інших документів, які стосуються правопорушення.

Згідно п. 35, 36, 37 ч.1 Розділу І ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 548-XIV накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Вищезазначене дає підстави вважати протокол про адміністративне правопорушення серії А3715 № 226 від 31.12.2022 року неналежним доказом, оскільки позбавляє суд можливості встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність складу адміністративного правопорушення.

Суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 органом, що порушив провадження в справі до матеріалів справи не додано.

Пояснення свідків, не підкріплені іншими доказами, не є прямим доказом вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини правопорушника.

Склад адміністративного правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Подія правопорушення пов`язана з відбуттям певного явища, тобто факту правопорушення. Така подія може бути обумовлена як усвідомленими діяннями, так і не залежати від волі і бажання особи.

Водночас відсутність факту правопорушення автоматично означає і відсутність складу правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно п.7 Розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів про та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року № 329 до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-10 КУпАП, не доведена та не підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 247, 251-252, 280, 283-284, 287-291 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-10 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Л. Гонтар