Справа № 131/510/22
Провадження № 3/131/323/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2023 року м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Шелюховський М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від СПД №1 ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого електромонтером у Вінницьких електричних мережах, за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 320214 ОСОБА_1 26 червня 2022 року об 11:30 год. в м. Іллінці по вул. Незалежності, керував автомобілем «Mercedes-Benz» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тестування - 0,60 проміле.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст.130 КУпАП керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив суду, що вони з дружиною ОСОБА_2 їздили по справах до м. Іллінці Вінницького району Вінницької області та повертаючись додому на виїзді з м. Іллінці його було зупинено працівниками поліції та запропоновано продути алкотестер «Драгер» для того, щоб встановити чи перебуває він в стані алкогольного сп`яніння, що він і зробив результат тестування показав 0,60 проміле. ОСОБА_1 зазначив, що свідків під час продування ним Драгера не було, та працівниками поліції вони були зупинені пізніше та їм повідомлено де їм необхідно розписатись. ОСОБА_1 також повідомив, що не погоджується з результатами тестування та хоче їхати до лікарні на, що йому працівниками поліції було повідомлено, що цього робити не потрібно, так як в лікарні такий же прилад і результат огляду буде незмінний, а тому того ж дня він самостійно звернувся до КНП «Оратівська лікарня планового лікування» де за допомогою алкотестера «АлкоФор» було встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 також повідомив, що працівники поліції хотіли забрати в нього машину на штраф майданчик, але він попросив цього не робити на що йому було запропоновано подзвонити друзям та продиктувати номер посвідчення водія щоб у нього не забрали машину, що він і зробив та вподальшому на своїй машині повернувся додому.

У судовому засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Панасюк Н.А. зазначила, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є неповним так, як на відео відсутній доказ керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Окрім того, мунштук до драгера тричі падав на землю та не відкривався новий, тому результат алкотестера «Драгер» є недопустимим, оскільки порушено інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Також ОСОБА_3 зазначила, що письмові пояснення свідків надані до протоколу є недопустимими, так як вони тричі будучи належним чином повідомленими не з`являлися до суду для надання свідчень в судовому засіданні, а тому, оскільки протокол це є суб`єктивне бачення події та опиратися лише на нього не є доцільним. Також ОСОБА_4 , зазначила, що працівниками поліції не було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та не надано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомив, що влітку 2022 року в м. Іллінці він зустрівся з ОСОБА_1 та потім повернувся до смт Оратів. В обідній час йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що його зупинили працівники поліції, а також попросив продиктувати йому номер посвідчення водія, пояснивши, що це нібито необхідно, для того щоб автомобіль ОСОБА_1 працівники поліції не вилучали, а нібито передали йому для керування.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надала покази, що 26.06.2022 року вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_1 поїхали до м. Іллінці по справам та повертаючись назад до смт Оратів на виїзді з м. Іллінці їх зупинили працівники поліції та попросили її чоловіка продути «Драгер» на що її чоловік погодився та результат тестування показав 0,60 проміле. ОСОБА_2 зазначила, що до лікарні з працівниками поліції вони не їздили та поїхали додому в смт Оратів одразу звернулись до лікарні де її чоловік ОСОБА_1 пройшов тест на визначення стану сп`яніння який показав, що він тверезий. Машину на шрафмайданик у них не забирали та після складання протоколу машиною керував ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 його захисника та покази свідків, суд дійшов слідуючого висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази, якими згідно ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, характеризується наявністю лише прямого умислу.

У п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакцій (далі - Інструкції)

Згідно пункту І розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п. 6 ч. І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько- акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 10 ч. II Інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейським не складався акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чим порушено п. 10 ч. II Інструкції.

Згідно п. 7 ч. І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з відео, яке міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події, не погодився з результатами та відразу виявив бажання пройти огляд в закладі охороні здоров`я, однак, працівники поліції почали переконувати ОСОБА_1 , що у лікарні таки й же прилад і результат огляду буде незмінний. Даними діями, працівники поліції грубо порушили п. 7 ч. І Інструкції.

Пункт 22 Інструкції передбачає, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, як вбачається з матеріалів справи, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився на місці події за допомогою приладу «ДРАГЕР 6810», результат позитивний 0,60 проміле.

Згідно п. 3, п. 4 ч. II Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про провірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Інструкція з використання приладу «ДРАГЕР 6810» передбачає наступне встановлення мундштука: відкрийте упаковку. Із гігієнічних міркувань не знімайте упаковку з місця, яке контактуватиме з ротом, до того часу поки мундштук не буде правильно зафіксований в приборі. Прикладіть мундштук діагонально (рельєфним маркуванням вверх), пересуньте його вверх і втисніть в тримач. Звуковий сигнал підтвердить правильне закріплення. Повністю зніміть упаковку.

Отже, обов`язковою умовою має бути правильне відкриття та закріплення мундштука. Умовою проведення тесту є застосування нового мундштука для кожного повіреного.

Однак, всупереч Інструкції, з відеоматеріалу не можна встановити чи працівники поліції відкрили новий мундштук, що в сукупності з іншими доказами викликає сумнів у достовірності результату.

Як вбачається із наданих доказів, після того, як працівники поліції не завезли ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, він самостійно звернувся до лікарні та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 7 з якого вбачається, що ОСОБА_1 має звичайний вигляд, адекватну поведінку, орієнтується на місці, в часі, в свідомості, має непорушну мовну здатність, звичайні вегетативно - судинні реакції, незмінне дихання, нормальний артеріальний тиск, чітку ходу, точні рухи, а також в особи відсутній запах алкоголю з порожнини рота. Тобто, не виявлено жодної ознаки стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 31, 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із п. п. 4, 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 р. №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч таким вимогам вбачається, що відеозапис вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не є безперервним. А також будь - яких доказів, що в поліцейських виникли випадки пов`язані з виникненням особистого приватного становища, матеріали справи не містять.

Таким чином, працівники патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, не дотримались вимог ЗУ «Про національну поліцію» та Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Тому відеозапис не є допустимим доказом, який підтверджував би вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім цього, відповідно до п. 9 ч. 1 та ч. 2 ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію» поліція як превентивний захід може застосовувати технічні прилади та засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відеозапис не містить фіксування повідомлення про застосування превентивного заходу, що свідчить про порушення ч. 2 ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію», а відтак про недопустимість відеозапису.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження №К/9901/23762/18 передбачено, що зйомка події має здійснюватися працівниками поліції безперервно.

Враховуючи, що відеозапис було проведено за допомогою боді-камери, а також враховуючи, що працівниками поліції не було відзнято подію безперервно, а саме від моменту зупинки та до того моменту, як особу відсторонили від керування транспортним засобом, доказ слід визнати недопустимим.

При розгляді справи, суд не знайшов підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння та керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Отже, враховуючи вищевикладене та з огляду на положення КУпАП України щодо доказування, об`єктивні докази, які б достеменно та "поза розумним сумнівом" свідчили про вчинене ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» ПДР України, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які безпосередньо надають суду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, тому суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях об`єктивно підтвердженого складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: