Єдиний унікальний номер 725/597/23
Номер провадження 3/725/325/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2023 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Піхало Н.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Чернівецької митниці Держмитслужби, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Вологда, Російська федерація, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 27.03.2018 року, органом 0566, посвідка про тимчасове проживання № НОМЕР_2 , видане 12.12.2022 року, органом «2601», за ч.6 cт.481 Митного Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0025/40800/23 від 12.01.2023 року, 12.01.2023 року о 10 годині 44 хвилин на територію міжнародного автомобільного пункту пропуску «Мамалига-Крива», митного поста «Мамалиґа» Чернівецької митниці заїхав автомобіль марки «FORD FOCUS», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », який слідував з України до Молдови, під керуванням громадянки України ОСОБА_2 . У зазначеному транспортному засобі в якості пасажира слідував громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ).

За результатами здійснення митних процедур системою АСАУР ПІК «Інспектор» було згенеровано обов`язкові митні формальності, внаслідок чого встановлено, що 31.10.2021 року громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) тимчасово ввіз на митну територію України, через пункт пропуску «Нові Яриловичі - Нова Гута», митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці, автомобіль марки «VW POLO», реєстраційний номерний знак Російської Федерації « НОМЕР_4 », з VIN код № НОМЕР_5 , у термін до одного року, тобто до 31.10.2022 року.

Відповідно до ст.380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Під час опитування, 12.01.2023 року, громадянин ОСОБА_1 не навів поважних причин щодо порушення терміну тимчасового ввезення транспортного засобу, жодних підтверджуючих документів про наявність фактів аварії, дій обставин непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб, що виключають адміністративну відповідальність за ст. 481 МК України митним органам не надано.

Згідно інформації програмно інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДМСУ як в термін до 31.10.2022 року, так і станом на 12.01.2023 року, транспортний засіб марки «VW POLO», реєстраційний номерний знак Російської Федерації « НОМЕР_4 », з VIN код № НОМЕР_5 , за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

Таким чином, враховуючи положення та норми, що передбачені ч.1 ст.31, ч.1 ст.33, ст.ст. 318, 495 МК України, громадянин ОСОБА_1 в порушення вимог ч.1 та ч.6 ст.380 МК України, перевищив строк тимчасового ввезення автомобіля марки «VW POLO», реєстраційний номерний знак Російської Федерації « НОМЕР_4 », з VIN код № НОМЕР_5 , більше ніж на тридцять діб, що свідчить про наявність в його діях ознак правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

В судовому засіданні громадянин ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі, у якому зазначив, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.481 МК України, стверджував, що в період коли термін перебування його транспортного засобу на території України завершувався, він звертався на електронну пошту Державної митної служби України з повідомленням про те, що немає можливості вивезти транспортний засіб, оскільки він тривалий час перебував у несправному стані у зв`язку з чим був доставлений на станцію технічного обслуговування для проведення ремонту, який тривав з 15.10.2022 року по 27.01.2023 року, та тривалість ремонту зумовлена воєнним станом та браком запчастин. Окрім цього вказував, що своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнає, обґрунтовуючи це тим, що через обставини непереборної сили, а саме у зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації на території України введено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, дію якого продовжено, та у зв`язку з чим він не міг вивезти транспортний засіб марки «VW POLO», реєстраційний номерний знак Російської Федерації « НОМЕР_4 », з VIN код № НОМЕР_5 за межі території України у строки передбачені МК України, а отже вважає, що у його діях відсутній умисел перевищення строку. Вважає ці обставини суттєвими, та відповідно до ч.1 ст.460 МК України просить провадження у справі відносно нього закрити через наявність обставин непереборної сили.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до ч.6 ст.481 МК України відповідальність особи настає перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Частиною статті 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.2 ст.108 МК України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Відповідно до ч. 4 ст. 108 МК України якщо товари, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України внаслідок накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час такого арешту (вилучення).

Якщо транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України: внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; у разі зберігання таких транспортних засобів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі здійснення інших операцій з такими транспортними засобами у випадках, передбачених цим Кодексом (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин, зберігання, арешту (вилучення) або здійснення таких операцій.

Згідно частині першій статті 460 МК України зазначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 за № 1669/21981, розділ VІІІ «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили», аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

У випадку, якщо факт аварії чи дії непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог митного законодавства повинна звернутися до митниці, яка здійснює контроль за цими транспортними засобами з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати такий транспортний засіб, а також інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії непереборної сили.

Компетентними органами щодо засвідчення обставин непереборної сили законодавством визначено Торгово - промислову палату України та 25 регіональних торгово - промислових палат. Окрім того, слід зазначити, що існування ситуації із введенням карантину не є обставиною непереборної сили. Для цього потрібно звернутися до Торгово - промислової палати, отримати сертифікат ТПП про обставити непереборної сили, заявнику необхідно довести, що причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язанням, які не можуть бути виконані та обставинами, на які особа покликається як на підставу неможливості виконати зобов`язання. Обов`язок доказування настання обставин непереборної сили покладено на заявника, який несе відповідальність за повне та належне оформлення заяви, достовірність викладених фактів, наданих документів, відомостей та доказів.

Згідно зі ст.263 ЦК України, непереборною силою вважається надзвичайна і невідворотна за даних умов подія.

Так, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації, на території України введено воєнний стан.

Таким чином, суд вважає, що подані ОСОБА_1 документи про неможливість вчасного вивезення транспортного засобу за межі митної території України є доказами, що підтверджують факт дії обставин непереборної сили, визначених ст.460 МК України, тобто обставин, за яких особа не несе відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК.

Згідно ч.1 ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

На підставі викладеного, прихожу до висновку про відсутність в діях громадянина Росії ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На пiдставi ст. 221, 257, 335, 458, 481, 486, 493, 494, 522, 526, 527, 528, 529 МК України, ст. ст. 9, 247, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина Росії ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало