Провадження № 3/229/290/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

27 січня 2023 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Рагозіна С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справі про адміністративне правопорушення, яка надійшла з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшого лейтенанта, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , місце реєстрації відсутнє,

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1/2023 від 06 січня 2023 року, згідно доповіді від 23.10.2022 командира реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 , стало відомо, що 23.10.2022 о 20:30 старший лейтенант ОСОБА_1 без дозволу командування реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , самовільно залишив територію військової частини, після чого став проводити час на власний розсуд.

За результатами розшукових заходів проведених командуванням військової частини НОМЕР_1 з метою встановлення місцезнаходження старшого лейтенанта ОСОБА_1 позитивних результатів отримано не було.

Згідно доповіді від 24.10.2022 командира реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 , стало відомо, що 24.10.2022 o 15:00 старший лейтенант ОСОБА_1 самостійно повернувся до розташування військової частини

НОМЕР_3 період з 20:30 23.10.2022 по 15:00 24.10.2022 старший лейтенант ОСОБА_1 був відсутній на службі без поважних причин та проводив час на власний розсуд.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, що склала протокол, за ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що як 23 жовтня так і 24 жовтня 2022 року він знаходився у військовій частині НОМЕР_1 та здвідти нікуди не відлучався. Про те, що відносно нього складений протокол, він дізнався тільки під час отримання заробітної плати, пояснення від нього взяли тільки 06 січня 2023 року. З протоколом його ніхто не ознайомлював. Зауважив, що протокол складений з великим проміжком часу з моменту виявлення нібито вчиненого ним правопорушення до дати його оформлення, що суперечить вимогам закону. Крім того, про випадки самовільного залишення військової частини військовослужбовцями складається відповідний рапорт, зазначив, що за фактом уявного залишення ним військової частини жодного рапорту складено не було.

Відповідно до доповіді про дезертирство від 23 жовтня 2022 року, складеного командиром реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 , відсутність ОСОБА_1 у розташуванні військової частини була виявлена начальником штабу - заступником командира реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_6 . Службове розслідування проводить заступник командира батареї з морально-психологічного забезпечення 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_7 .

В письмових поясненнях заступник командира дивізіону ОСОБА_8 вказав, що ОСОБА_1 23 жовтня 2022 року повинен був прибути на службову нараду. Даний офіцер на нараду не прибув, його місцезнаходження не було відомо. Зі слів заступника з тилу майора ОСОБА_9 він не бачив ОСОБА_1 23 жовтня 2022 року і місце його знаходження йому також не було відомо.

В письмових поясненнях заступник командира дивізіону з тилу ОСОБА_9 вказав, що 23 жовтня 2020 року він не бачив старшого лейтенанта ОСОБА_1. 24 жовтня 2020 року приблизно о 05:00 год. він бачив ОСОБА_1 . Він палив на сходинках свого будинку. Протягом 24 жовтня 2020 року він його бачив.

Дослідивши повно і об`єктивно всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши докази, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен, зокрема, містити суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд зазначає, що ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

В той же час, частини перша та третя цієї статті передбачають склади декількох адміністративних правопорушень.

Але в протоколі не зазначено, яке саме адміністративне правопорушення серед тих, які зазначені у частинах першій чи третій цієї статті, скоїв ОСОБА_1 .

Крім того, суд вважає, що пояснення, надані заступником командира дивізіону ОСОБА_8 не узгоджуються з поясненнями, наданими заступником командира дивізіону з тилу ОСОБА_9 . Матеріали справи взагалі не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 повинен був приймати участь у службовій нараді (згідно з поясненнями ОСОБА_8 ), не зазначено де саме вона проводилася, або в межах розташування військової частини чи поза її межами, а також точний час її проведення. А пояснення заступника командира дивізіону з тилу ОСОБА_9 стосуються подій, які відбувалися більше ніж два роки тому, що взагалі не є предметом розгляду цієї справи.

Вищезазначене не свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 283-284 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня постановлення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: С.О. Рагозіна