Справа № 444/76/23
Провадження № 3/444/123/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., під час розгляду матеріалів адміністративної справи, які надійшли від УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , ІПН судом не встановлено, паспорт № НОМЕР_1 ,-

за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , будучи протягом року підданим стягненню за вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою ст. 126 КУпАП, 29.12.2022 року о 00:36 год. на автодорозі М-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська 142 км. керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами рішенням Шевченківського районного суду м. Львів від 11.07.2022 року, чим вчинив порушення ч.5 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 , будучи особою, яку двічі протягом року притягнуто до адміністративної відповідальності, 29.12.2022 року о 00:36 год. на автодорозі М-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська 142 км. керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_2 ,з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп"яніння, у втановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Підстав для відкладення розгляду справи немає.

ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, мав можливість отримати судову повістку за місцем проживання, проте не вживав заходів для явки до суду.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.5, ст.126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 234540; ААД № 234539 від 29.12.2022 року; інформаційними довідками, постановою про накладення адміністративного стягнення, поясненнями в матеріалах справи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також іншими матеріалами справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за дії, які визначені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 полягає в тому, що він будучи особою, яку двічі протягом року піддано адміністративному стягненню, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, а тому кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є правильною.

Відповідно до ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.2 - ч.4 ст.126 КУпАП .

Вина ОСОБА_1 полягає в тому, що він здійснив повторно протягом року керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами, а тому його дії кваліфікуються за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкцією ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкція ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає стягнення у видіштрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

З наведеного вбачається, що більш серйозним правопорушенням з числа є правопорушення, перебачене ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Обираючи вид та міру стягнення враховую пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, а саме, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, що з метою виховання правопорушника з врахуванням вище перелічених обставин, слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як воно є більш серйозним правопорушенням з тих правопорушень, за якими ОСОБА_1 притягується до відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 126, 130, 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 / п`ятдесят одна тисяча/ грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років та без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Мікула В. Є.