Провадження №: 3/752/8627/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомий, тимчасово не працює, громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 17.08.2023 року о 21 год. 30 хв. в м. Києві по Столичному шосе, 28, керувала транспортним засобом «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

11.09.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа надійшла в провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Гришко О.М.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.09.2023 року, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто до УПП у м. Києві для належного оформлення.

30.10.2023 року вищевказана справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала. Вказала, що їхала з роботи та її зупинили працівники поліції. Після того, зателефонувала чоловіку, оскільки поліцейські дуже наполегливо казали, що в них є підозри, що вона перебуває у стані алкогольного сп"яніння. Пропонували декаліка разів дихати в "Драгер", але ніколи цього не робила, і читала, що вони можуть бути з похибками та "накручені". Вказала, що працівники поліції роз"яснювали їй право поїхати до лікаря-нарколога. Приїхала до лікаря, і він спитав у неї направлення, після того вона виявила, що направлення на огляд їй видано не було, тому у лікаря-нарколога її не прийняли.

Захисник Капля А.С. в судовому засіданні просила закрити провадження у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обгрунтувала тим, що працівники поліції не роз"яснили ОСОБА_1 право пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння у лікаря-нарколога. Вказала, що відмова від проходження огляду саме у лікаря-нарколога не зафіксована на відео, ОСОБА_1 від керування відсторонено не було, а також останній не було повідомлено, які саме ознаки сп"яніння у неї виявили працівники поліції, а тому на її думку працівники поліції порушили вимоги ст. 266 КУпАП і є всі підстави для закриття провадження у справі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Так, за результатами дослідження матеріалів справи, в тому числі перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що ОСОБА_1 яка керувала транспортним засобом, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і у лікаря нарколога - відмовилась, тому вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не повідомили виявлені у неї ознаки алкогольного сп"яніння, що на відео не зафіксована відмова від проходження огляду у лікаря-нарколога, а також те, що працівники поліції не роз"яснили ОСОБА_1 право пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння у лікаря-нарколога самостійно та останню від керування відсторонено не було, повністю спростовується дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп"яніння і працівники поліції повідомляють останній, виявлені у неї ознаки алкогольного сп"яніння: запах алкоголю та поведінка, що не відповідає обстановці. Крім того, з відео вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння як на місці так і у лікаря-нарколога, проте остання відмовляється та ігнорує всі роз"яснення поліцейських, в тому числі щодо права проходження огляду у лікаря-нарколога самостійно.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування, суд до уваги не приймає, оскільки з відео вбачається, як працівники поліцїї повідомляють ОСОБА_1 , щоб вона дочекалась свого чоловіка. Крім того, працівники поліції зауважили, щоб ОСОБА_1 за кермо автомобіля не сідала. Суд зазначає, що та обставина, що у матеріалах справи відсутні записи про відсторонення особи від керування транспортним засобом, не впливає на встановлений факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду і не може бути визнано безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Вказівка ОСОБА_1 про те, що у лікаря-нарколога її не прийняли на огляд у зв"язку з відсутністю направлення, суд до уваги не приймає, оскільки навність чи відсутність направлення не має значення, для проходження огляду у лікаря-нарколога самостійно. Інших доказів, що ОСОБА_1 відмовились оглядати або про те, що вона дійсно була в той день у лікаря-нарколога - суду надано не було, тому суд вважає таку вказівку позицією захисту, направленою на уникнення відповідальності.

Враховуючи, що за відмову від проходження огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 536, 80 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко