КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №357/7318/22 головуючий у І інстанції:Дорошенко С.І. провадження 33/824/552/2023 головуючий в апеляційній інстанції: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сліпченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого комплектувальником «Епіцентр», смт. Калинівка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 075271 04 серпня 2022 року о 06 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Рибна, 10, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`янінні проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Алкотест 7510», ARND-0046, результат 0.72 проміле. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 05 грудня 2022 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження у справі закрити.

Посилається на те, що прилад за допомогою якого було проведено дослідження не містить оцінки відповідності.

Вказує, що матеріали справи не містять відео записів фіксації складення адміністративних матеріалів та акту огляду водія.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказував, що не перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат проведення дослідження пов`язував з прийняттям лікарських засобів.

Приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду І-ї інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Посилання ОСОБА_1 на те, що було використано прилад, який не підлягає використанню, або прилад вимірювання вмісту алкоголю міг бути несправним відхиляються з огляду на наступне.

Вимірювання вмісту алкоголю було проведено за допомогою приладу «DRAGER Alcotest7510», а не «DRAGER ALCOTEST 6810», як помилково вказує ОСОБА_1 .

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 ст.17 вказаного Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Відтак, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і прилад «DRAGER Alcotest7510» можуть надалі експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

Як вбачається з роздруківки приладу DRAGER Alcotest7510 останнє його калібрування проводилось 27 вересня 2021 року, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився 04 серпня 2022 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку.

Доводи з приводу відсутності акту огляду в матеріалах справи не приймаються до уваги, оскільки такий акт був долучений до протоколу (а.с. 3).

Огляд на стан сп`яніння було зафіксовано за допомогою технічних засобів відеозапису, які були долучені до матеріалів справи.

Посилання не те, що відеозапис на думку апелянта не містить всієї інформації, а тому не може бути підтвердженням вини правопорушника, відхиляються, оскільки запис містить фіксування встановлення особи, пропозицію проходження огляду та проходження огляду, а також складення адміністративних матеріалів, що надає змогу встановити дійсні обставини справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків, щодо визнання винною та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, підстави для закриття провадження по справі відсутні, в зв`язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Сліпченко