Справа 362/3643/22
Провадження 3/362/52/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2023 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , монтер, -

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 24.08.2022 о 15.16 год в с. Ковалівка Білоцерківського району по вул. Першотравневій, 49 керував моторолером SUZUKI з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя). На вимогу працівника поліції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ничик А.В. просила закрити провадження по справі, оскільки відеозапис не є належним доказом по справі, так як протокол не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснювалось фіксування, відеозапис не є безперервним, відеофайл не містить всіх необхідних реквізитів: номера бодікамери, дату і час відеозйомки, номер жетона поліцейського; з відеозапису не вбачається взагалі факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , останнього не попереджено про відеофіксацію, не роз`яснено права. На відеозаписі поліцейські ніби-то пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, при цьому не вказують, яким чином, в якому саме медичному закладі необхідно пройти огляд. Жодної відмови від ОСОБА_1 пройти огляд чути не було. Направлення на огляд водія транспортного засобу виписано о 15 год. 52 хв. вже після складання адміністративного протокол, що є грубим порушенням. Акт огляду захисник вважає неналежним доказом, оскільки він не містить дати, часу проведення огляду, особа з ним не згодна.

За клопотанням сторони захисту до судового засідання неодноразово викликались працівник поліції, однак до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В порядку ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом досліджено докази, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 179920 від 24.08.2022, який містить суть адміністративного правопорушення та кваліфікацію дій ОСОБА_1 (а.с. 1);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння про перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що 24.08.2022 ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими в результаті огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, ознаками сп`яніння, направлений до Білоцерківської міської лікарні № 4 (а.с. 2);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду відмовився, акт містить власноручний запис останнього: «не згоден» (а.с. 3);

- розписку ОСОБА_2 від 24.08.22, якою вона зобов`язувалася доставити моторолер «Сузукі» за місцем проживання водія та не допускати його до керування до повного витвереження (а.с. 4);

- відеозапис, що міститься на диску як додатку до протоколу, з якого вбачається, що 24.08.2022 о 15:25 чоловіка, що представляється ОСОБА_1 , працівники поліції попередили останнього про проведення відеозапису та неодноразово пропонували останньому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. ОСОБА_1 не відповідав на поставленні питання працівників поліції, вказував, що більше не буде ніде їздити, пояснив, що проїхав акуратно, потихеньку 3 метри, просив вирішити питання іншим шляхом, через що був неодноразово попереджений про кримінальну відповідальність за неправомірну пропозицію вигоди, попереджався, що такі його дії будуть розцінені як ухилення від проходження огляду. Крім того, на відеозаписі міститься розгляд справи відносно ОСОБА_1 щодо керування моторолером без мотошолому та притягнення останнього до адміністративної відповідальності за це (а.с. 5).

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, сама відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Для її наявності підтвердження алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не потрібно.

Згідно пунктів 2,4,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 3 цієї інструкції, є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що в працівника поліції виникли підозри щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. На багато чисельні вимоги працівників поліції пройти огляд ОСОБА_1 не давав відповіді, просив вирішити питання іншим чином, в своїх поясненнях працівникам поліції підтвердив своє керування моторолером, що зафіксовано на відеозаписі. Вказані дії ОСОБА_3 суд розцінює як порушення п. 2.5 ПДР України, оскільки пройти огляд є обов`язком водія.

На наявному у матеріалах справи відеозаписі міститься підтвердження самого ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом, що спростовує твердження захисника про відсутність доказів керування транспортним засобом.

Твердження захисника про недопустимість доказів, що містяться у відеозапису події у зв`язку з тим, що відеозапис не є безперервним, не містить дати та часу відеозйомки, та не відображає усю послідовність дій працівників поліції при виявленні адміністративного правопорушення не є слушними та обґрунтованими, так само як і твердження захисника, що ОСОБА_4 не попереджався про відеофіксацію, оскільки для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, який містить дату і час відеозйомки, зафіксована на ньому інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та які не визнаються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, кім того, з вказаного відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 був попереджений працівниками поліції про відеофіксацію, доводів про те, яким чином неповний відеозапис порушив права та законні інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності захисником не наведено.

Наявність в матеріалах справи направлення на проведення огляду, який за часом на 2 хвилини виписаний пізніше, ніж складено протокол, не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, що було зафіксовано поліцейським за допомогою відеокамери.

Посилання захисника на те, що матеріали справи містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння без зазначення дати та часу його складання, не спростовує правильності висновків щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Той факт, що працівниками поліції запропоновано пройти огляд в медичному закладі, при цьому не вказано, в якому саме медичному закладі він має пройти такий огляд, з точки зору чуду також не є порушенням норм закону, оскільки, як п. 2.5 ПДР України, так і ст. 130 КУпАП не встановлено обов`язку безпосереднього зазначення, від якого саме медичного огляду відмовилась особа. Не містить такої вимоги й Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_5 вбачається порушення Правил дорожнього руху, що були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України, і наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його дії необхідно кваліфікувати як відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною, тому за такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 40-1, 122-5, ч. 1 ст. 130, 221, 282, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,8 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до положень ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Сухарева О.В.