Справа №592/5725/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Котенко О. А.
Номер провадження 33/816/181/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маховика Р.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маховика Р.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 грудня 2022 року водій ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 24.08.2022 року о 20год.29хв. в м.Суми по вул.Роменська керував транспортним засобом Volkswagen Golf н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків. Водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Маховик Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 грудня 2022 року, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції не взято до уваги обставини неналежності та недопустимості як доказів відеозаписів, доданих до протоколу.

Зазначав, що у графі «До протоколу додаються» в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості про технічний засіб, на який здійснювалась відеофіксація, а також про наявність відео, отже відеозаписи, додані до протоколу є недопустимими у даній справі, так як порушено належну правову процедуру їх надання на підтвердження викладених в протоколі відомостей.

Наголошував, що в протоколі є значні розбіжності, а саме, те що ОСОБА_1 керував ТЗ Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 , на підтвердження вказаного надано відеозаписи з нагрудних камер, хоча як вже зазначалось в протоколі відсутні будь-які відомості про технічний засіб, на який здійснювалась відеофіксація, а також про наявність відео, отже, суд першої інстанції безпідставно послався на відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, як на доказ, оскільки вони є недопустими доказами.

На думку апелянта, в даному випадку дії працівників поліції суперечать нормам закону, оскільки транспортний засіб ними не був зупинений, у зв`язку з виявленням правопорушення, а з долучених до матеріалів справи відеозаписів з нагрудних камер поліцейських не вбачається, що ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом. Відеозапис починається з моменту коли поліцейський підійшов до припаркованого автомобіля в якому знаходився ОСОБА_1 , тобто доказів які підтверджують рух даного автомобіля, а також те, що керував ним саме ОСОБА_1 не надано.

Вказував, що судом першої інстанції також помилково зроблені висновки, що вина ОСОБА_1 підтверджується поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , адже з пояснень вбачається тільки те, що вони стали свідками того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, але свідками того, що ОСОБА_1 керував ТЗ Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 вони не були та даний факт особисто не спостерігали. Крім того, судом дані свідки не допитувались.

Таким чином, на думку апелянта, в матеріалах справи немає доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом, скоєнні адміністративного правопорушення та зупинення працівниками поліції під час керування, що підтверджувало б факт порушення водієм ПДР і як наслідок його законного зупинення за таке порушення, а тому немає підстав для його притягнення за ст. 130 КУпАП.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Маховика Р.В., який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 074499 від 24.08.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала, та особу, що притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення та суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, в протоколі зазначено про те, що від підпису, отримання копії та письмового пояснення ОСОБА_1 відмовився в присутності 2 свідків (а.с1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2);

- рапортом поліцейського Циганій М. щодо отримання інформації про водія автомобіля Volkswagen Golf н.з. НОМЕР_2 , який виїхав з двору по АДРЕСА_2 можливо в стані алкогольного сп`яніння, автомобіль був помічений поблизу буд.37 по вул.Роменській в м.Суми (а.с.6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вони були запрошені в якості свідків під час огляду на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 , в їх присутності останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів, а також відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Підстав не довіряти даним поясненням апеляційний суд не вбачає (а.с3,4);

- відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 сидить на водійському сидінні за кермом автомобіля Volkswagen Golf на вул.Роменській в м.Суми. Поліцейський пояснює ОСОБА_1 , що надійшла інформація по лінії «102» щодо перебування водія автомобіля Volkswagen Golf н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пояснив, що він їхав на базу, тут неподалік, отримав почесну грамоту, з цього приводу трохи святкував. На пропозицію інспектора поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, що зафіксовано на відеозаписах. (а.с.9).

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а тому поліцейським правильно установлені як факт керування т/з особою із ознаками сп`яніння, так і факт відмови цієї особи від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння в присутності 2-х свідків. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно правових актів чи підзаконних нормативно правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, то у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, порядок якого закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ (ч. 6 ст. 266 КУпАП), а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Необхідно зауважити, що положення ст. 266 КУпАП не регламентують дії поліцейського та не визначають порядок і форму фіксації ним відмови водія (особи, яка керує т/з) від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а тому у разі вчинення вказаними особами таких дій поліцейському слід керуватись п. 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та п. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», оскільки лише ці нормативно-правові та підзаконні нормативно-правові акти регламентують процедуру фіксації відмови водія (особи, яка керує т/з) від проведення огляду як на місці зупинки т/з, так і у закладі охорони здоров`я.

Так, відповідно п. 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», водій т/з, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки т/з або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічну вимогу містить і п. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮУ 10.11.2015 № 1408/27853 (із послідуючими змінами), згідно якої у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення були дотримані працівниками поліції при складанні протоколу.

Таким чином, ОСОБА_1 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього, попри доводи апелянта про те, що процедура проведення огляду не відповідає нормам чинного законодавства.

Враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що досліджені докази в своїй сукупності, попри твердження апелянта, підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо тверджень апелянта про те, що у графі «До протоколу додаються» в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості про технічний засіб, на який здійснювалась відеофіксація, а також про наявність відео, отже відеозаписи, додані до протоколу є недопустимими у даній справі, так як порушено належну правову процедуру їх надання на підтвердження викладених в протоколі відомостей, апеляційний суд зазначає наступне.

Ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає апелянт, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо тверджень апелянта про те, що в даному випадку дії працівників поліції суперечать нормам закону, оскільки транспортний засіб ними не був зупинений, у зв`язку з виявленням правопорушення, а з долучених до матеріалів справи відеозаписів з нагрудних камер поліцейських не вбачається, що ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом, тобто доказів які підтверджують рух даного автомобіля, а також те, що керував ним саме ОСОБА_1 не надано, то їх апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що надійшла інформація по лінії «102» щодо перебування водія автомобіля Volkswagen Golf н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а щодо доказів керування автомобілем ОСОБА_1 , то з вищевказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб, після того, як вони підходять до вказаного автомобіля, ОСОБА_1 виходить з водійського сидіння і сам каже, що їхав на базу, також факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 підтверджується рапортом поліцейського Циганій М.

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції також помилково зроблені висновки, що вина ОСОБА_1 підтверджується поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , адже з пояснень вбачається тільки те, що вони стали свідками того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, але свідками того, що ОСОБА_1 керував ТЗ Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 вони не були та даний факт особисто не спостерігали, то їх апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності саме за відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку, що і було доведено показами свідків.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маховик Р.В. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.