КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т АН О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Ярошенка С.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Ярошенка С.М. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як встановив суддя у постанові з посилання на протокол про адміністративне правопорушення від 03.08.2022 року серії ААБ №291455, 03.08.2022 року приблизно о 10 год. 05 хв. по вул. Юрія Іллєнка, 52-А в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, який від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Ярошенко С.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2022 року, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки при розгляді даної справи суд недотримався вимог ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що матеріали справи не містять об`єктивних та беззаперечних доказів того, що діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП , а докази, на які послався суд в оскаржуваній постанові не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому вказує, що долучений до матеріалів справи відеозапис не містить факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто не підтверджує одну з обов`язкових обставин диспозиції ст. 130 КУпАП.

Крім того, з відеозапису вбачається, що поліцейські не виявили жодних ознак сп`яніння, а вигадали їх на тій підставі, що у ОСОБА_1 раніше вже був складений протокол за такою ж статтею, що не відповідає закону.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Ярошенка С.М. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника , з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №291455 від 03.08.2022 року (а.с. 2), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей звужені та не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці), при цьому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння, в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння виявлені поліцейським (а.с. 3), даними Постанови від 03.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення (а.с. 4), що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 5), які підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 5), поліцейський неодноразово пропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, посилаючись на наявність у нього ознак такого стану. При цьому поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі його відмови від проходження огляду, стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 повідомив, що «він нікуди не поїде, пишіть що хочете»

Тобто, зафіксовані на вказаному відеозаписі обставини повністю узгоджуються з даними викладеними поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги його захисника про відсутність події та складу даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, дані зафіксовані на вказаному відеозаписі свідчать, що поліцейський діяв з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою визначено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Апеляційні доводи захисника про те, що працівники поліції діяли стосовно ОСОБА_1 упереджено та вигадали наявність у нього ознак сп`яніння, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не містить факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом є безпідставними, оскільки як вбачається з даного відеозапису (а.с. 5) водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення ним вимог правил дорожнього руху, а саме проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора, за що стосовно ОСОБА_1 складено протокол про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №5701441 від 03.08.2022 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття стосовно нього провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Ярошенка С.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа №761/16867/22; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження № 33/824/57/2023

Головуючий у І інстанції - Фролова І.В.

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.