Справа 229/8180/23
Номер провадження 3/229/4255/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Панова Т.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який проходить службу в військовій частині НОМЕР_3 , капітан, заступник командира батальйону з морально-психологічного забезпечення, 4 механізований батальйон, за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

відповідно протоколу № 513/1 від 08 листопада 2023р. капітан ОСОБА_1 в порушення приписів ст.ст. 16, 107, 108 Статуту внутрішньої служби ЗСУ не проводив роботу спрямовану на виховання у підлеглого особового складу відданості Українському народові, не вживав заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, не брав участі у робртіпов`язаної із забезпеченням якісного опанування і зразкового збереження військовослужбовцями озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, додержання заходів безпеки, не піклувався про духовний і культурний розвитоквійськовослужбовців, що виявилось у порушенні військової дисципліни особовим складом та систематичному вживанні спиртних напоїв та наркотичних речовин.

23.08.2023 р. близько 13:00 години в районі відведення 1 мінометної батареї 4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 у АДРЕСА_3 , в будинку тимчасового розквартирування було виявлено без ознак життя тіло оператора відділення управління командира батареї 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї 4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 старшого солдата ОСОБА_2 .. Службовим розслідуванням, результати якого затверджено наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2564 від 20.10.2023 р., встановлено, що причиною смерті стало гостре отруєння метадоном на фоні легкого алкогольного сп`яніння, що підтверджує висновок експерта №128 Дружківського відділення судово-медичної експертизи та додатком до акту судово-токсилогічним дослідженням про встановлення в крові ОСОБА_2 етилового спирту в концентрації 1,22% та в печінці метадону. В момент настання смерті солдат ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, а отже його смерть пов`язана із неналежним виконанням службових обов`язків капітаном ОСОБА_1 .

Крім того, про систематичність невиконання посадових обов`язків капітаном ОСОБА_1 свідчить той факт, що його підлеглим солдатом ОСОБА_3 02 липня 2023 р. на території тимчасової дислокації 4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) вчинено навмисне вбивство в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується службовим розслідуванням та розпочатим по даному факту досудовим розслідуванням за ч. 1 ст. 115 КК України. За результатами службового розслідування капітана ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином капітан ОСОБА_1 через особисту недисциплінованість та недбале ставлення до своїх службових обов`язків та військової служби вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у визначеному правопорушенні не визнав.

Пояснив про таке. Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в протоколі зазначено дві події, смерть солдата ОСОБА_2 , що сталася 23.08.2023 р. та вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України солдатом ОСОБА_4 , що сталося 02.07.2023 р. , при цьому сам протокол складено в листопаді 2023 р., тобто через 6 місяців від зазначених подій, що є порушенням п.3 розділу І Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення затвердженої Міноборони України 23.10.2023 р. №329 (далі Інструкція), за приписами якої протокол про військове адміністративне правопорушення складається не пізніше 24 годин з моменту правопорушення.

Вважає, що відсутні законні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Підставою для притягнення його до відповідальності в протоколі зазначено подія, яка відбулася 02.07.2023 р. (кримінальне правопорушення вчинене солдатом ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України), при цьому на посаду Заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення 4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 його призначено 02.08.2023 р., що підтверджується долученою до матеріалів справи копією наказу про призначення №217 від 02.08.2023 р. Тобто його призначено на посаду вже після вчинення вбивства, в якому підозрюється солдат ОСОБА_4 . А тому не можна говорити про недбале чи несумлінне виконання ним ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків за період, що передував призначенню на посаду.

Вважає, що смерть старшого солдата ОСОБА_2 , жодним чином не пов`язана з виконанням ним обов`язків заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення (проведення виховної роботи, військовою дисципліною, морально-психологічним станом особового складу та повсякденної діяльності батальйону), бо згідно з лікарським свідоцтвом №133 від 24.08.2023 р. причиною смерті ОСОБА_2 став набряк головного мозку, а напередодні, 20.08.2023 р., внаслідок артилерійського обстрілу солдат ОСОБА_2 отримав травму голови. Отже смерть солдата ОСОБА_2 не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того між заступником командира батальйону з морально-психологічного забезпечення та рядовим військовослужбовцем, яким був солдат ОСОБА_2 є, як мінімум 7 командирів з аналогічними посадовими обов`язками, щодо дотримання військової дисципліни та морально-психологічного забезпечення рядового особового складу, а саме: командир відділення, головний сержант взводу, командир взводу, головний сержант роти, заступник командира роти, заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення, командир роти. Тому він, як заступник командира батальйону з морально-психологічного забезпечення, не здійснює безпосередній контроль за діями рядових військовослужбовців і відповідно не несе безпосередньої відповідальності за їх морально-психологічний стан.

Також вважає, що у протоколі не зазначено суть правопорушення, вчинененого саме ним, а саме не зазначена об`єктивна сторона даного правопорушення. Частина 2 ст. 172-15 КУпАП носить бланкетний характер, але не вказано які конкретно вимоги закону чи підзаконних номативно-правових актів були ним порушені.

ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі через відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Дослідивши матеріали, які надійшли до суду, суд приходить до висновку, що ця справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з таких підстав.

Виходячи з обставин, які зазначені в протоколі №513/1, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, "недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах дії правового режиму "воєнний стан",

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Подія правопорушення пов`язана з відбуттям певного явища, тобто факту правопорушення. Така подія може бути обумовлена як усвідомленими діяннями, так і не залежати від волі і бажання особи.

Водночас відсутність факту правопорушення автоматично означає і відсутність складу правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у статті КУпАП та нормам інших законів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених законодавством України протиправних дій.

Частина 2 ст. 172-15КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду. Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у вчиненні таких дій, як недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду. Диспозиція статті 172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення, як військова службова особа.

У зв`язку з відсутністю в КУпАП тлумачення поняття «недбале ставлення до військової служби», для вирішення даних спірних правовідносин суд застосовує аналогію закону.

Згідно статті 425 КК України, а саме коментарю до неї - недбале ставлення до військової служби полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Під невиконанням обов`язків розуміють невиконання дій, які входять у коло службових обов`язків, під неналежним виконанням нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

Відповідно до Примітки 1 ст.172-13 КУпАП та Примітки 1 ст. 425 КК України під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Згідно п.7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

В протоколі ДНК/Б-2 №1575 від 21.09.2023 р. склад правопорушення вчиненого ОСОБА_1 полягає в неналежному виконанні своїх службових обов`язків, що полягало в порушенні приписів ст.ст. 16, 107, 108 Статуту внутрішньої служби ЗСУ. ОСОБА_1 не проводив роботу спрямовану на виховання у підлеглого особового складу відданості Українському народові, не вживав заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, не брав участі у роботі пов`язаної із забезпеченням якісного опанування і зразкового збереження військовослужбовцями озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, додержання заходів безпеки, не піклувався про духовний і культурний розвитоквійськовослужбовців, що виявилось у порушенні військової дисципліни особовим складом та систематичному вживанні спиртних напоїв і наркотичних речовин та призвело до смерті солдата ОСОБА_2 та вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України солдатом ОСОБА_4 .

Водночас, обставини зазначені в протоколі, спростовуються долученою до протоколу копією наказу № 217 від 02.08.2023 та поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що подія, яка відбулася 02.07.2023 р. (кримінальне правопорушення вчинене солдатом ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України), не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, бо на посаду Заступника командира 4 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_3 його призначено 02.08.2023 р., що також підтверджується долученою до матеріалів справи копією наказу про призначення №217 від 02.08.2023 р. Тобто ОСОБА_1 призначено на посаду вже після вчинення вбивства, в якому підозрюється солдат ОСОБА_4 .

Отже суд приходить до висновку, що не можна говорити про недбале чи несумлінне виконання капітаном ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків за період, що передував призначенню на посаду, а відповідно притягати особу до відповідальності за події до яких ця особа не мала відношення.

В протоколі № 513/1 зазначено, що неналежне виконання капітаном ОСОБА_1 своїх службових обов`язків призвело до смерті солдата ОСОБА_2 , яка сталася в результаті отруєння метадоном на фоні легкого алкогольного сп`яніння (1,22%) , при цьому особа, що склала протокол не додала до матеріалів справи підтверджуючий документ про причину смерті військовослужбовця. Натомість ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що причиною смерті солдата ОСОБА_2 згідно з лікарським свідоцтвом №133 від 24.08.2023 р. став набряк головного мозку, а напередодні 20.08.2023 р. внаслідок артилерійського обстрілу солдат ОСОБА_2 отримав травму голови.

Крім того з пояснень капітана ОСОБА_1 вбачається, що між ним, як командиром батальйону з морально-психологічного забезпечення та рядовим військовослужбовцем, яким був солдат ОСОБА_2 є ще 7 командирів з аналогічними посадовими обов`язками, щодо дотримання військової дисципліни та морально-психологічного забезпечення рядового особового складу, а саме: командир відділення, головний сержант взводу, командир взводу, головний сержант роти, заступник командира роти, заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення, командир роти. Тому ОСОБА_1 , як заступник командира батальйону з морально-психологічного забезпечення не здійснює безпосередній контроль за діями рядових військовослужбовців і відповідно не несе безпосерендньої відповідальності за їх морально-психологічний стан.

З огляду на зазначене суддя приходить висновку, що смерть солдата ОСОБА_2 не може бути підставою для притягнення капітана ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про іншу версію подій, які відбулася 02.07.2023 р. та 23.08.2023року, ніж зазначена особою, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п.4 Розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року № 329 у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення №513 від 08.11.2023 року не конкретизовано місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення, суть правопорушененя викладена з протиріччами, не доведено безпосередне підпорядкування військовослужбовців ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Заступнику командира батальйону з морально-психологічного забезпечення капітану ОСОБА_1 , а отже не повно розкрита суть адміністративного правопорушення, що суперечить вимогам ч.1 ст. 256 КУпАП та п. 4 Розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року і не дає змогу суду достовірно та повно встановити обставини вчинення правопорушення.

Суддя вважає, що вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява F7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні кримінальному обвинуваченню у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 , правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП посадовою особою, що склала протокол не надано.

Отже, посадовою особою при складанні протоколу у відношенні ОСОБА_1 не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження об"єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення визначеного ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

З огляду на викладені вище обставини суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.,

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.172-15,221,245,247-249,284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Л. Панова

.