Справа № 212/6953/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Представниками поліції ОСОБА_1 обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, на підставі складеного протоколу від 3 грудня 2022 року, в якому зазначено, що 3 грудня 2022 року об 22-35 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КІА Спортейдж» н. з. НОМЕР_2 по вул. Електрозаводській біля електроопори 194 у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови), однак відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі у присутності двох свідків, що зафіксовано на відео нагрудних камер № 475746, 475597,475364 та відео реєстратор Хіаомі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.

Захисник Неклеса М. М. надав суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , вказуючи, що підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 були невідомі, тобто поліцейський не поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки за ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а доказів порушення ПДР ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Вказував, що поліцейські безпідставно вирішили, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки визначені поліцейськими ознаки такого спяніння не підтверджені проведенням процедури визначення таких ознак, а наведені ознаки спростовані наданим суду відео. Крім того ОСОБА_1 не вживав того дня алкогольних напоїв, що підтверджено свідченням пасажира його автомобіля. Крім того ОСОБА_1 неодноразово погоджувався пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу, однак у порушення закону таку перевірку не зміг пройти через несправність такого приладу. Додавав, що при неодноразовому продуванні приладом «Драгер» останній не виявив у повітрі, що видихав ОСОБА_1 вміст алкоголю. Також ОСОБА_1 намагався пройти огляд у медичному закладі, однак направлення йому працівники поліції не надали, незважаючи на неодноразові прохання ОСОБА_1 . Отже, останній не ухилявся від проходження огляду на стан спяніння. Відповідно до ст. 247 КУпАП на підставі переліченого просив суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що за п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п. 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, вбачається, що ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вивчивши наявні матеріали справи, суд не може погодитись із доведеністю перебування ОСОБА_1 під час керування 3 грудня 2022 року транспортним засобом «КІА Спортейдж» н. з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного вмотивування.

Так на підтвердження факту керування саме водієм ОСОБА_1 3 грудня 2022 р. транспортним засобом «КІА Спортейдж» н. з. НОМЕР_2 по вул. Електрозаводській у Покровському районі міста Кривого Рогу в справі мається відео фіксація на оптичному диску з відео реєстратора автомобіля поліцейських, який був переглянутий судом.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

На підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Також згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд вказує, що здолученого до протоколу про виявлене правопорушення рапорту та направлення поліцейського вбачається, що 3 грудня 2022 року об 22-35 год. було зупинено транспортний засіб «КІА Спортейдж» н. з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, однак пройти огляд на стан сп`яніння останній відмовився у присутності двох свідків та під відео фіксацію.

В той же час суд зазначає, що направлення та рапорт працівників поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а.

Також суд зауважує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, тому з огляду на своє нейтральне становище свідок здатен об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Отже, у даному випадку рапорт та направлення працівників поліції, які були напарниками поліцейського, який безпосередньо склав відносно ОСОБА_1 протокол серія ААД № 146438 від 3 грудня 2022 року не може бути визнано допустимим доказом для підтвердження скоєння правопорушення особою за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2020 року по справі № 161/5372/17.

У протоколі серія ААД № 146438 вказано, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного спяніння.

Натомість, на оглянутому судом відео з нагрудних камер поліцейських не вбачається проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на предмет виявлення у нього ознак алкогольного спяніння.

При цьому ОСОБА_1 заперечував вживання ним алкоголю, вказуючи, що тверезий.

Більше того з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відео реєстратора працівника патрульної поліції вбачається, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення та його поведінка цілком відповідала обстановці.

Натомість, посилання поліцейських на наявність у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота, порушення його координації рухів чи порушення мови не підтверджені належними доказами.

Таким чином оглядом відео фіксації, наданої працівниками поліції, вбачається, що ознаки спяніння, зазначені працівниками поліції в протоколі серія ААД № 146438, не підтверджуються.

Крім того залучені працівниками поліції свідки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не зафіксували факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння чи ознак такого спяніння.

Напроти, наявні у справі письмові пояснення свідка, ОСОБА_4 , підтверджують, що ОСОБА_1 3 грудня 2022 року не перебував у стані алкогольного спяніння за кермом автомобіля «КІА Спортейдж» н. з. НОМЕР_2 , натомість, на вимогу працівників поліції неодноразово проходив тестування за допомогою спеціальних технічних засобів, а в подальшому не відмовлявся й від проходження огляду в медичному закладі.

Отже, доводи захисника, що ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої, не були в судовому засіданні спростовані, а наявність у нього ознак алкогольного спяніння, навпаки, не було підтверджено.

Суд вказує, що на підтвердженням відмови водія ОСОБА_1 від проходження у передбаченому законом порядку огляду на стан сп`яніння у справі маються пояснення двох свідків, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від 3 грудня 2022 року, які зазначили, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Натомість, суд не приймає як доказ вказані свідчення свідків, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від 3 грудня 2022 року, виходячи з наступного вмотивування.

У цьому сенсі суд вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому за ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Також згідно із п. 6, 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Враховуючи наведене правове обґрунтування, суд зауважує, що за законом огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

При цьому оглядом відеозапису з нагрудних камер поліцейських судом зафіксовано неодноразову згоду водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння на місці його зупинки з використанням спеціальних технічних засобів.

Однак, незважаючи на неодноразове продування спеціального технічного засобу ОСОБА_1 , уостаннього не було виявлено вмісту алкоголю в повітрі, що ним видихалось.

При цьому порушення ОСОБА_1 процедури продування такого приладу суду працівниками поліції не було надано, тому посилання у рапорті поліцейського на те, що ОСОБА_1 імітував проходження процедури встановлення у нього стану спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів суд не приймає.

Натомість, працівниками поліції фактично не було забезпечено проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а останній, у свою чергу, не висловлював своєї не згоди з його результатами.

Крім того після невдалого намагання ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки автомобіля він не відмовився від проходження огляду в медичному закладі.

Отже, аналіз вказаних обставин дозволяє дійти висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів чи у визначеному законом медичному закладі, оскільки за законом огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським в найближчому закладі охорони здоров`я лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Київського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року по справі № 759/6646/22.

Суд вказує що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-р/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належні та допустимі докази провини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, суд дійшов переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки у судовому засіданні не було доведено поза розумним сумнівом порушення ним п. 2.5 ПДР, як водієм транспортного засобу, як наслідок не було доведено у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

На підставі викладеного обґрунтування виключається провадження у вказаній справі згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за положеннями якої провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя Д. О. Козлов