Справа № 703/3906/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТОВ «Арев» за ч. 4 ст. 164 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 530043 від 28 листопада 2022 року ОСОБА_1 28 листопада 2022 року о 11 год. 32 хв. здійснював перевезення палива, а саме бензин моторний ВА SUPER95 масою 9853 кг. та бензин А-92 масою 11250 кг. на транспортному засобі марки «ДАФ» ТЕ 85 ХС д.н.з. НОМЕР_1 з цистерною ПП Ц 2431-01 д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до ТТН № 2711/01 від 27 листопада 2022 року, без реєстрації акцизної накладної у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне у таких транспортних засобах. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, надав до суду письмові заперечення в яких вказав, що повністю заперечує проти викладеного в протоколі, оскільки не вчиняв правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП. Вказав, що він не є суб`єктом даного порушення, так як відповідальність передбачається виключно до суб`єктів господарювання. Він працює лише водієм у ТОВ «Арев» та здійснював перевезення вантажу, який належить ТОВ ТД «Інтеграл», а тому не може відповідати за адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 164 КУпАП так як не є суб`єктом господарювання. Просив закрити відносно нього справу за відсутності складу правопорушення.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Машкевич О.С. в судовому засіданні просила закрити справу відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП. Вказала, що в даному випадку відсутній суб`єкт правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП. Зазначила, що ОСОБА_1 не є власником вантажу та транспортного засобу на якому здійснювалаось перевезення пального, до його повноважень не входить оформлення бухгалтерських документів на вантаж, в тому числі забезпечення реєстрації акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних. Відповідно до накладної власником вантажу є ТОВ ТД «Інтеграл», а власником автомолія є ТОВ «Арев».

Крім того вказала, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності, а відповідальність за ч. 4 ст. 164 КУпАП настає саме за порушення здійснення господарської діяльності. Зазначила, що ОСОБА_1 не здійснює господарської діяльності безпосередньо, а є найманим працівником про що зазначено навіть у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказала також і на те, що акцизні накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а тому відсутній сам склад адміністративного правопорушення. Просила суд закрити провадження по справі за відсутності складу правопорушення та вирішити питання про повернення вилученого автомобіля, цистерни та пального.

Суд, врахувавши позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , викладену письмово, пояснення його представника, адвоката Машкевич О.С., вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Враховуючи викладене слід зробити висновок, що суддя зобов`язаний розглянути справу про адміністративне правопорушення, щодо правопорушника, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення його до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених уст. 258 КУпАП.

Окрім того, при ухваленні рішення суддя враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме поліцейський, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення та винуватості особи у його вчиненні, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

Згідно ч. 4 ст. 164 КУпАП, відповідальність настає у разі переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, не зазначеними у митних деклараціях при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом «а» пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України, або в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах, або в заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними.

Відповідальність за ст. 164 КУпАП настає за порушення порядку провадження господарської діяльності.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що у даному випадку відсутній суб`єкт правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 164 КУпАП, так як ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пального не здійснює, а лише працює водієм у ТОВ «Арев».

З копії наказу № 9 К від 12 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 з 13 лютого 2018 року працює водієм автотранспортного засобу у ТОВ «Арев».

Відповідно до акцизних накладних форми «П» особою, що реалізовує пальне є ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ІНТЕГРАЛ».

Власником вантажного автомобіля DAF ТЕ 85 ХС д.н.з. НОМЕР_1 з цистерною ПП Ц 2431-01 д.н.з. НОМЕР_2 є ТОВ «АРЕВ», що підтверджується копіями тимчасових реєстраційних талонів ДХХ № 109348 та серії ДХХ № 109311.

ОСОБА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за те, що він здійснював перевезення палива, а саме бензину моторного ВА SUPER95 масою 9853 кг. та бензину А-92 масою 11250 кг. на транспортному засобі марки «ДАФ» ТЕ 85 ХС д.н.з. НОМЕР_1 з цистерною ПП Ц 2431-01 д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до ТТН № 2711/01 від 27 листопада 2022 року без реєстрації акцизної накладної у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне у таких транспортних засобах.

Згідно пункту 9 розділу І Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС № 656 від 04 серпня 2018 року, при перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, такі документи:

1) при перевезенні небезпечних вантажів, які є вантажами підвищеної небезпеки,- погодження маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, видане уповноваженим підрозділом поліції в паперовій або за наявності технічної можливості в електронній формі, зразок якого наведено вдодатку 1до цих Правил.

2) при внутрішньому перевезенні небезпечних вантажів - копія договору обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів.

3) у випадках, передбачених ДОПНВ, на транспортній одиниці мають бути додатково такі документи: транспортний документ, передбачений розділом 5.4.1 додатка А до ДОПНВ.

У разі якщо кількість вантажу не дає можливості завантажити його повний обсяг в одну транспортну одиницю, складаються окремі транспортні документи або робляться копії єдиного документа на кількість завантажених транспортних одиниць.

На вантажі, що не можуть завантажуватися разом в один транспортний засіб через заборону їх сумісного завантаження, обов`язково виписуються окремі транспортні документи.

Інформація, яка має зазначатися у відповідних випадках у транспортному документі, свідчить про небезпеку вантажу. Ця інформація, передбачена положеннями розділів 3.5.6, 5.4.1, підрозділами 5.5.2.4, 5.5.3.7.1 та спеціальними положеннями глави 3.3 додатка А до ДОПНВ, зазначається в товарно-транспортній накладній або додається до неї;свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, передбачене розділом 9.1.3 додатка B до ДОПНВ, на кожну транспортну одиницю або транспортний засіб, що входить до її складу, зразок якого наведено в додатку 2 до цих Правил (свідоцтво має бути стандартного формату А4 (210 х 297 мм), білого кольору з рожевою діагональною смужкою);ДОПНВ-свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі (далі - свідоцтво ДОПНВ про підготовку водія), передбачене розділом 8.2.1 додатка B до ДОПНВ;письмові інструкції, передбачені розділом 5.4.3 додатка А до ДОПНВ.Письмові інструкції зберігаються в кабіні транспортного засобу в легкодоступному місці. Автомобільний перевізник забезпечує ознайомлення водіїв, які беруть участь у перевезенні, із змістом письмових інструкцій та належне виконання ними зазначених інструкцій;свідоцтво про завантаження контейнера / транспортного засобу, передбачене розділом 5.4.2 додатка А до ДОПНВ, порядок заповнення і зміст якого наведено в додатку 4 до цих Правил.

Свідоцтво про завантаження контейнера/транспортного засобу може бути додано до транспортного документа. У цьому разі в транспортному документі зазначається, що завантаження контейнера проведено відповідно до встановлених на морському транспорті вимог, а також зазначаються відомості про особу, відповідальну за завантаження контейнера.

Для переносних цистерн та контейнерів-цистерн свідоцтво про завантаження контейнера/транспортного засобу не вимагається;документ, що посвідчує особу, з фотографією для кожного члена екіпажу;копія документа, виданого компетентним органом, із зазначенням умов перевезення, якщо це вимагається відповідно до підпунктів «с» або «d» підрозділу 5.4.1.2.1 або підрозділу 5.4.1.2.3.3 додатка А до ДОПНВ.

Як вбачається з наведеної інструкції, паперова форма акцизної накладної на вантаж не входить до переліку документів, які водій зобов`язаний мати при собі, здійснюючи перевезення небезпечного вантажу.

Окрім цього, як вже зазначалося, частина 4 ст.164КУпАПпередбачає відповідальність за переміщення пального транспортними засобами, не зазначеними у акцизній накладній, а не за перевезення таких вантажів без її наявності.

Тобто, фабула правопорушення, вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 530043 від 28 листопада 2022 року, в частині здійснення ОСОБА_1 перевезення без зареєстрованої акцизної накладної, не відповідає фабулі, визначеній в ч.4 ст.164 КУпАП.

Слід зазначити, що частина 4 статті 164 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнюють вказану норму більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Разом з тим, суддя констатує, що у змісті даного протоколу відсутні посилання на конкретні норми спеціального Закону, які на думку працівника поліції порушив ОСОБА_1 .

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі, коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до п.п. 14.1.224-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України не є розпорядником акцизного складу пересувного суб`єкт господарювання (перевізник, експедитор), який здійснює транспортування пального або спирту етилового.

Абзац перший п.п. 230.1.5. п. 230.1 ст. 230 ПК України, зокрема, передбачає, що транспортні засоби, що використовуються суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки, повинні обліковуватися в Переліку транспортних засобів, що переміщують пальне або спирт етиловий, створення та ведення якого забезпечується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В абз. 2 пп. 230.1.5 п. 230.1 ст. 230 ПК України зазначено, що включення/виключення транспортних засобів до/з Переліку транспортних засобів, що переміщують пальне або спирт етиловий, здійснюється автоматично на підставі даних акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, або на підставі заявок на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, із зазначенням періоду переміщення такого пального або спирту етилового, або на підставі митних декларацій при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом "а" пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України. Такі заявки подаються суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизних складів, до переміщення митною територією України у транспортних засобах, які не є акцизними складами пересувними, власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки. Форма заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Такі заявки у формі електронних документів надсилаються центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не зазначені в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах, а також не зазначені у заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, які надіслані центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, забороняється (абз. 3 пп. 230.1.5 п. 230.1 ст. 230 ПК України).

У разі виявлення фактів переміщення та/або зберігання пального або спирту етилового з використанням транспортних засобів, що не зазначені в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах, або в заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, або в митних деклараціях при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом "а" пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України, а також фактів реалізації пального або спирту етилового з таких транспортних засобів відповідні контролюючі органи тимчасово (до винесення рішення суду) вилучають такі пальне або спирт етиловий та транспортні засоби з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію) (абз. 2 п. 228.3 ст. 228 ПК України).

Як уже наголошувалося, заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, подають суб`єкти господарювання, які не є розпорядниками акцизних складів, до переміщення митною територією України у транспортних засобах, які не є акцизними складами пересувними, власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки.

З наведеного слідує, що саме такі суб`єкти господарювання є суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 231.1 ПК України платник податку при ввезенні на митну територію України пального або спирту етилового, з якого сплачено акцизний податок, або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу, або реалізації пального або спирту етилового зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального або спирту етилового та зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Отже, обов`язок щодо складання акцизної накладної покладено на особу, яка реалізує пальне.

Згідно з абз. 1 пункту 231.3 статті 231 ПК України акцизна накладна складається платником податку в день ввезення на митну територію України пального або спирту етилового чи в день реалізації пального або спирту етилового при кожній повній або частковій операції з реалізації пального або спирту етилового.

Така особа зобов`язана зареєструвати перший примірник акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а другий примірник такої акцизної накладної в день її складання надіслати розпоряднику акцизного складу отримувачу пального або спирту етилового.

При цьому суб`єкт господарювання, від якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається особою, яка реалізує пальне, а суб`єкт господарювання, до якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається отримувачем пального або спирту етилового.

В акцизній накладній зазначається номер реєстрації транспортного засобу в уповноважених органах відповідної держави та тип і ємність транспортного засобу акцизного складу пересувного.

Відтак, з аналізу частини 4 статті 164 КУпАП встановлено, що вона передбачає адміністративну відповідальність за порушення порядку провадження саме господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Діяльність означає систематичні дії членів суспільства, їх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Відповідно до статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 працює водієм у ТОВ «АРЕР».

Матеріалами справи не доведено ані факту здійснення ним господарської діяльності, ані того, що він є посадовою особою суб`єкта господарської діяльності чи особою, яка реалізує пальне, які зобов`язані зареєструвати примірник акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних чи заповнювати заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними.

Таким чином в матеріалах справи відсутні дані, що вказують на наявність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфікуючої ознаки здійснення господарської діяльності, як діяльності, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП.

На підставі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

З урахуванням наведеного, суддя констатує, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП.

Вище викладене свідчить про те, що Смілянським ВП № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вищезазначеного, суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, 164 ч.4, 245, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 164 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Транспортний засіб марки «DAF» ТЕ 85 ХС д.н.з. НОМЕР_1 з цистерною ПП Ц 2431-01 д.н.з. НОМЕР_2 , з бензином моторним ВА SUPER 95 маса нафтопродукту 9853 кг та бензин А -92 масою 11250 кг, поміщені на спеціалізований майданчик за адресою с. Руська Поляна, Черкаського району Черкаської області, що вилучені відповідно до протоколу серії ВАВ № 530043 від 28 листопада 2022 року - повернути ТОВ «АРЕВ».

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Черкаського апеляційного суду через міськрайонний суд.

Суддя: В. О. Прилуцький