Номер провадження: 33/813/185/23
Номер справи місцевого суду: 521/8262/22
Головуючий у першій інстанції Непорада О. М.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Янковської Ю.Л.,

адвоката Боярського В.С.,

представника Одеської митниці Державної митної служби України Кептене Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника Боярського Віталія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 22 вересня 2022 року,

встановив:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 15850304 (п`ятнадцять мільйонів вісімсот п`ятдесят тисяч триста чотири) гривень 82 копійки, з конфіскацією на користь держави вилучених безпосередніх предметів порушення митних правил за протоколом про порушення митних правил №0639/50000/22 від 02.04.2022 року, а саме: грошові кошти в сумі 541800 (п`ятсот сорок одну тисячу вісімсот) доларів США, що за офіційним курсом на момент скоєння адміністративного правопорушення становить 15850304 (п`ятнадцять мільйонів вісімсот п`ятдесят тисяч триста чотири) гривень 82 копійки.

Транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «AUDI A6», державний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Україна, кузов № НОМЕР_2 , 2008 року виготовлення, білого кольору, - повернуто гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), або його представнику.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 гривень 20 копійок.

24 листпада 2022 року захисник Боярський В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), через електронний суд, 29 листопада 2022 року та 12 грудня 2022 року через канцелярію суду першої інстанції подав апеляційну скаргу на вказану постанову та одночасно клопотання про поновлення строку на її оскарження (т. 1, а.с.142-204, т.2, а.с. 2-11, т. 2, а.с. 62-71).

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає з таких підстав.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 529 МК України, постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений лише у разі, якщо коли він пропущений з поважних причин.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушує пункт 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно наявних у справі матеріалів встановлено, що оскаржувана постанова суду винесена 22 вересня 2022 року, за участі захисника Боярського В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), якому було достеменно відомо про результати розгляду справи (т. 1 а.с. 84-90).

07 жовтня 2022 року захисник Боярський В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), вперше подав апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 22 вересня 2022 року (т. 1 а.с. 93-100).

Постановою Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року апеляційну скаргу повернуто, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду та не зверненням до суду з клопотанням про поновлення такого строку. Апелянту роз`яснено право повторного звернення до суду з апеляційною скаргою з обґрунтованим та вмотивованим клопотанням про поновлення строку (т. 1 а.с. 108).

07 листопада 2022 року захисник Боярський В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), вдруге подав апеляційну скаргу на постанову суду з клопотанням про поновлення строку (т.1 а.с.117-126).

Постановою Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційну скаргу повернуто. Суд також вважав, що апелянтом жодним чином не обґрунтовано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Та вказав, що апелянт помилково вважає, що строк на апеляційне оскарження для нього обчислюється з дня отримання копії судового рішення, оскільки це не відповідає засадам ст. 294 КУпАП (т. 1 а.с. 134-135).

24 листпада 2022 року захисник Боярський В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), через електронний суд, 29 листопада 2022 року та 12 грудня 2022 року через канцелярію суду першої інстанції втретє подав апеляційну скаргу на постанову суду від 22 вересня 2022 року з клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження. При цьому, посилається на те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки згідно Указу Президента № 64/2022 з 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан, який наразі продовжений до 19.02.2023 року. Апелянт зазначив, що через триваючі воєнні дії та території України, зокрема ракетних обстрілів на об`єкти критичної інфраструктури України, до яких зокрема належить електропостачання, значно погіршився стільниковий Інтернет та поштовий зв`язок, що ускладнює спілкування як в середині країни, так і за її межами, а оскільки на момент подання апеляційної скарги скаржник ОСОБА_1 знаходиться за межами України та зв`язок з ним є обмеженим, то зазначені причини ускладнюють його зв`язок із представником по справі, та не дають можливості у повній мірі встановити відомості, які є необхідними для зазначення в апеляційній скарзі. Крім того, протягом останніх 3-х тижнів енергетична інфраструктура України піддається масованих повітряних ракетних атак, через що відбувається постійне відключення електроенергії в Україні, а особливо в Одеській області, тому своєчасно підготувати та подати апеляційну скаргу не було можливим.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисник Боярського В.С. на воєнний стан, постійне відключення електроенергії в Україні протягом останніх 3-х тижнів, погіршення зв`язку, поряд з цим, звертає увагу на те, що апелянтом не наведено та не надано доказів існування обставин, що унеможливлювали своєчасне звернення захисником Боярським В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 із апеляційною скаргою у період з 22.09.2022 року по 03.10.2022 року, тобто у строк визначений ст. 294КУпАП.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у поданій апеляційній скарзі 07.11.2022 року у клопотанні про поновлення строку захисником у якості обставин, що унеможливлювали своєчасне звернення із апеляційною скаргою не наводив вищевказаних обставин, щодо відсутності електроенергії та Інтернет зв`язку.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до висновку, що в клопотанні захисника Боярського В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2022 року не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала йому реалізувати право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього законом строк. Вказані в обґрунтування клопотання доводи, не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також у справі «Пелевін проти України», Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що захисник Боярський В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), не навів обґрунтованих підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення та не надав суду відповідних доказів, а тому в поновленні строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП,суддя апеляційного суду

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника Боярського Віталія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 22 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Боярського Віталія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), повернути апелянту.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко