Справа № 496/71/23
Провадження № 3/496/490/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , солдата, бойового медика 2 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на автомобілях) батальйону оперативного призначення в/ч НОМЕР_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 04.01.2023 року складено протокол серії НГУ № 275922 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, відповідно до якого він 18.12.2022 року о 13:00 год в АДРЕСА_2, де тимчасово дислокується батальйон оперативного призначення, самовільно залишив ротно-опорний пункт.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність повернення адміністративного матеріалу для належного оформлення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, орган (посадова особа), яка розглядає справу про адміністративне правопорушення для всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, зобов`язана встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи за допомогою зібраних доказів, які повинні бути відповідним чином оцінені.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 172-11 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-11 КУпАП відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

За ч. 4 ст. 172-11 КУпАП відповідальність настає за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Ч. 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; наявність матеріальної шкоди.

В порушення цих вимог в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у суті правопорушення не вказано тривалість відсутності останнього за місцем дислокації батальйону оперативного призначення, який він самовільно залишив, а також не конкретизовано ким є ОСОБА_1 - військовослужбовцем (крім строкової військової служби), військовозобов`язаним або резервістом, що перешкоджає правильному вирішенню питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у разі доведення його вини.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена така кваліфікуюча ознака як «в умовах особливого періоду» або «особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення», як це передбачено ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Без додаткової перевірки викладених обставин та належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Верховним судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

При цьому, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікацію діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ також встановив порушення ч.3 ст.6 Конвенції, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняти у справі законне й обґрунтоване судове рішення. Тому без усунення зазначених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали, тощо.

Оскільки вказані обставини унеможливлюють розгляд даної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-11 ч. 4 КУпАП, справа підлягає поверненню для належного оформлення.

Керуючись ст. 172-11, 256, 268, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 172-11 ч. 4 КУпАП України повернути до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Трушина