ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/190/23 Справа № 205/6140/22 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Боненко О.В. на постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає у АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника адвоката Боненко О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк в 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_1 26 серпня 2022 року о 00.10 год., в м. Дніпро на пр. Свободи, 84 керував автомобілем «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі представник просить визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважною та поновити строк на апеляційне оскарження; постанову скасувати прийняти нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотивуючи необхідність поновлення строку вказує, що постанова від 11.11.2022 року ухвалена за відсутності ОСОБА_1 , який належним чином не був повідомлений про дату та час судового розгляду адміністративної справи. Копія постанови йому надіслана не була. ОСОБА_1 дізнався про існування оскарженої постанови під час перетинання блок-посту 12.12.2022 року.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення з огляду на те, що він не керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння і від проходження огляду не відмовлявся, працівники поліції йому ніякого направлення до лікарні не вручали. Свідки того, що він керував транспортним засобом відсутні та при складанні протоколу свідки також були відсутні.

Вказує, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , працівники поліції зупинили безпідставно, оскільки він не порушував правила дорожнього руху.

Зазначає, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Посилається на відсутність безперервності відеозапису нагрудними камерами, у зв`язку з чим СД диск з відеозаписом, який був долучений до матеріалів справи є неналежним доказом. Крім того, відповідні відеофайли не були підписані ЕЦП, у зв`язку з чим такий відеозапис є неналежним доказом.

Вважає, що рапорт поліцейського не є беззаперечним доказом та не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлений належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не є перешкодою розгляду справи.

В судовому засіданні адвокат Боненко О.В. підтримала клопотання про поновлення строку, доводи та вимоги апеляційної скарги та просила задовольнити її вимоги.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, враховуючи, що постанова від 11.11.2022 року ухвалена за відсутності ОСОБА_1 та з метою доступу до правосуддя, тому причини пропуску строку є поважними, і вважаю за необхідне поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вважаю їх неприйнятними з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суддею суду першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови вказані вимоги були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 246572 від 26 серпня 2022 року, яким зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Пещиди Д.А. від 26 серпня 2022 року, де викладені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП; відеозаписом, знятого на нагрудну камеру відеоспостереження працівників поліції, де зафіксований факт відмови в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а їх сукупність засвідчують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, письмові докази узгоджуються з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, а тому сумнівів в їх достовірності не виникає, що спростовує доводи адвоката про те, що всі докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи є неналежними та недопустимими.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким, чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи апеляції про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження законності підстав зупинки транспортного засобу під його керуванням є неспроможними, оскільки за вимогами абз. 2 п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2020 р. N 573, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи, що розпорядженням начальника обласної військової адміністрації від 24.06.2022 року № 361/0/527-22 запроваджена на території міст Дніпро та Кам`янське Дніпропетровської області комендантську годину з 00:00 до 05:00, починаючи з 25 червня 2022 року, то підстава зупинки транспортного засобу «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 26 серпня 2022 року о 00.10 год. в м. Дніпро є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим всі подальші дії працівників поліції, спрямовані на проведення огляду водія на стан сп`яніння, є також законними.

Посилання на відсутність безперервного відеозапису нагрудними камерами поліцейських як на довод в обґрунтування необхідності скасування оскарженої постанови, хоча і має місце, проте факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та відсторонення водія у зв`язку з такою відмовою повною мірою відображена на вказаному відеозаписі, підтверджується рапортом працівника поліції, який відповідно до ст. 251 КУпАП є належним і допустимими доказом. Обставини, які зафіксовані на відеозаписі, в повній мірі дозволяють встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ствердження адвоката про неналежність доказу у виді відеозапису з нагрудної камери поліцейського через відсутність ЕЦП з посиланням на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 року у справі № 591/6739/20 є хибними, оскільки вимоги до доказів, що ставляться в провадженнях за КАСУ та КУпАП є різними. КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язок подання відповідних доказів з використанням електронного цифрового підпису.

Отже, долучений і покладений в основу оскаржуваної постанови судді відеозапис є належним і допустимим доказом. Підстави для зворотного висновку відсутні.

Крім того, доводи апелянта про те, що в порушення п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з залученням свідків є хибними, оскільки ст. 266 КУпАП (в редакції від 17.03.2021 року) передбачає можливість проведення огляду з використанням технічних засобів відеозапису. В разі неможливості застосування таких засобів закон зобов`язує проведення такого огляду в присутності 2-х свідків. Матеріали справи містить диск, який підтверджує наявність відеозапису, у зв`язку з чим дії поліцейських з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 повністю узгоджується з вимогами ст. 266 КУпАП, що спростовує доводи адвоката про необхідність обов`язкового залучення свідків для встановлення особи, яка керувала транспортним засобом, так і при складанні протоколу.

Щодо відсутності довідки про відсторонення від керування траспортного засобу водія ОСОБА_1 , на що вказано в апеляції, хоча і має місце, проте дана обставина не є такою що істотно вплинула на законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови судді, зважаючи в тому числі на те, що згідно відеозапису поліцейський повідомив водія ОСОБА_1 про відсторонення його від керування автотранспортним засобом, у зв`язку з чим порушень в діях працівників поліції щодо дотримання ними вимог ст. 266 КУпАП, як на це вказується в апеляційній скарзі, не встановлено.

Разом з тим, доводи про те, що рапорт, який міститься в матеріалах справи є неналежним та недопустимим доказом для підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення є неспроможними, оскільки самі по собі відомості, викладені в рапорті, не підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, а оцінюються судом в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачаю, а тому вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити представнику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Боненко О.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Боненко О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко