Справа № 627/9/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2023 рокусмт Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Каліберда В.А., розглянувши об`єднані матеріали справ про адміністративні правопорушення, що надійшли з СПД №2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Краснокутського районного суду Харківської області надійшли та об`єднані в одне провадження, матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення нею правопорушень, відповідальність за які передбачено ст. 124, 130 ч.4 КУпАП.

Так, 01.01.2023 о 05 год. 00 хв. в с. Мурафа по вул. Харківській №14 гр. ОСОБА_1 керувала автомобілем «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості не вибрала безпечної швидкості, не впоралася з керуванням та скоїла з`їзд з дороги. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги п. 12.2 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №035519 від 01.01.2023).

Окрім цього, 01.01.2023 о 12 год.43 хв. в с. Мурафа по вул. Харківській №14 гр. ОСОБА_1 вживала алкоголь, а саме горілку, після дорожньо транспортної пригоди за її участю. Від проходження медичного огляду на стан адкогольного сп`яніння на пристрої «Драгер» та в приміщенні КНП «Краснокутської ЦРЛ» гр. ОСОБА_1 відмовилася в присутності свідків, чим порушила вимоги п.2.10 є ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №035518 від 01.01.2023).

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання надала суду заяви, в яких свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнала, щиро розкаялася. Також прохала розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП є порушення Правил дорожнього руху України, що призвело до таких пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 12.2 ПДР України встановлено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що 01.01.2023 о 05 год. 00 хв. в с. Мурафа по вул. Харківській №14 гр. ОСОБА_1 керувала автомобілем «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості не вибрала безпечної швидкості, не впоралася з керуванням та скоїла з`їзд з дороги. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Окрім цього факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, окрім визнання вини самою правопорушницею, підтверджується матеріалами, які знаходяться в справі про адміністративне №627/10/23, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №035519, схемою місця ДТП від 01.01.2023, письмовими поясненнями правопорушниці ОСОБА_1 , в яких остання підтвердила факт скоєння нею ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , а також поясненнями ОСОБА_1 , які маються в протоколі про адміністративне правопорушення, згідно яких вбачається, що остання скоїла ДТП. Також долученими до матеріалів справи відеозаписами, на яких зафіксовано пояснення ОСОБА_1 щодо факту скоєння нею ДТП.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху.

Що стосується факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.10 є ПДР України, а саме, що гр. ОСОБА_1 вживала 01.01.2023 о 12 год.43 хв. в с. Мурафа по вул. Харківській №14 алкоголь, а саме горілку, після дорожньо транспортної пригоди за її участю слід зазначити наступне.

Як вбачається із змісту ч.4 ст.130 КУпАП об`єктивна сторона вказаного правопорушення у вживанні водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду

Так, відповідно до п. 2.10 «є» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Таким чином однієї із визначальних підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією частиною є факт, зокрема, вживання алкоголю після ДТП та до проведення медичного огляду або прийняття рішення про звільнення від такого огляду.

Факт вживання ОСОБА_1 алкоголю після ДТП за її участю, окрім визнання самою правопорушницею, підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №035518 від 01.01.2023 (а.с.1, справа №627/9/23);

- письмовими поясненнями правопорушниці ОСОБА_1 від 01.01.2023, згідно яких підтверджується факт вживання ОСОБА_1 алкоголю після ДПТ за її участю (а.с.2, справа №627/9/23);

- відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, долучені на CD-диску до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається як ОСОБА_1 самостійно надає пояснення працівнику поліції, який записує з її слів, що після ДТП ОСОБА_1 перебуваючи в стресовому стані пішла до знайомих, де вживала алкоголь, а саме горілку. Також на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» чи в приміщенні КНП «Краснокутська ЦРЛ» ОСОБА_1 відмовилася, вказуючи, що вона вживала горілку (а.с.14, справа №627/9/23);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01.01.2023, з яких вбачається, що 01.01.2023 вони були залучені в якості свідків під час складання адміністративного протоколу на гр. ОСОБА_1 , яка відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та не заперечувала, що вживала спиртне після того як вчинила ДТП (а.с.4,5 справа №627/9/23);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився, внаслідок відмови ОСОБА_1 від огляду (а.с.7 справа №627/9/23);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2023, де зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я КНП «Краснокутська ЦРЛ» (а.с.6 справа №627/9/23).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 не оскаржувались дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в порядку КАС або до керівництва патрульної поліції з метою проведення службової перевірки.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколах про адміністративні правопорушення.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в наданих суду доказах, щодо обставин адміністративного правопорушення, не вбачається.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, у силу положеньстатті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Так, у складених відносно ОСОБА_1 протоколах викладено у повному обсязі фактичні обставини вчинення останньою адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, а саме місце, час та суть указаного правопорушення, зазначено інші необхідні відомості, які підлягають доказуванню та мають значення для правильного вирішення справи.

Указані вище протоколи складені уповноваженими на це особами поліцейським РПП СПД №2 Богодухівського РВ ГУНП в Харківській області Смірновим Олексієм Олексійовичем підписано останнім.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги ч.2 ст.251, ст.256, 265-2, 266, 268 КУпАП, а також «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Так, наведені у протоколах про адміністративне правопорушення фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, перевірені іншими взаємоузгодженими доказами між собою, повністю підтверджують її винуватість і не викликають сумнівів у суду.

Письмові пояснення свідків є належним та допустимим доказом, оскільки містять фактичні дані, на основі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому ні КУпАП, ні інші нормативні документи не містять вимог до форми опитування свідків, зокрема, що такі пояснення мають бути написані власноруч, або заборони викладати пояснення свідків на надрукованих бланках.

Суд враховує, що згідно з ч.2 ст.266 КУпАП присутність свідків при огляді водія на стан сп`яніння, пов`язана лише із встановленням обставини щодо огляду чи відмови водія у їх присутності від проходження огляду, а їх письмові пояснення суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує, що санкція частини четвертої статті 130КУпАП передбачає накладення стягнень як на водіїв у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, так і на інших осіб у виді штрафу.

В свою чергу, відповідно до абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Оскільки, в матеріалах справи мається постанова про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.01.2023, прийнята поліцейським РПП СПД №2 Богодухівського РВ ГУНП в Харківській області Смірновим О.О., згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за керування 01.01.2023 о 13.15 автомобілем без посвідчення водія (а.с.12, справа №627/9/23), оскільки дана особа не отримувала та відповідно не має посвідчення водія, а тому то до неї не може бути застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП в виді штрафу в розмірі 34 000 грн.

Так, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд враховує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів безумовні додаткові обов`язки пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Також суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню її вини, необхідним і достатнім для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536 грн.80 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 36,124, 284, 265-1, 266, ч.4 ст. 130 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсом п`ятдесят) грн. 00 копійок.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 коп.).

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП ОСОБА_1 призначити покарання в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді адміністративого штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 коп.).

Штраф зарахувати на слідуючи реквізити: отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харківобл/; код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн.80 коп., який зарахувати на слідуючи реквізити: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного суду шляхом подачі скарги через Краснокутський районний суд Харківської області.

Суддя В. А. Каліберда