ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/27/23 Справа № 698/410/22 Категорія: ч.4 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Лазаренко В.В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 31.05.2022 о 20 год. 32 хв. в смт.Єрки по вул.Жовтневій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 та після зупинки на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкоголь (горілку), чим порушив вимоги п.2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27 жовтня 2022 року, а провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівники поліції не дотрималися вимог закону при його складанні та склали протокол, де самі зафіксували відмову водія від проходження огляду на освідування, що може містити склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а не ч.4 ст.130 КУпАП. При цьому до протоколу не долучено доказів про вживання водієм алкоголю після зупинки та не вказані ознаки алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 зазначає, що суд послався у постанові, як на доказ винуватості, відеозапис з нагрудної камери «Tecsar BDS-83-W». Разом з тим, з наданого відеозапису вбачається, що він зроблений 02.07.2022. Під час відеозапису складався протокол, однак він датований 10.08.2022. Також на відеозаписі не зафіксовано факт керування ним транспортним засобом Volkswagen Transporter. На відеозаписі він стоїть біля пасажирських дверей автомобіля, тобто, доказ керування транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 теж відсутній.

Вважає, що працівниками поліції порушено вимоги ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки діяння мало місце 31.05.2022 о 20 год. 32 хв., при цьому протокол про адміністративне правопорушення було складено 10.08.2022 о 09 год. 45 хв. та який складено у смт.Катеринопіль, а не за місцем можливого вчинення правопорушення.

Також вважає, що долучені до протоколу письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не можна вважати належними доказами у справі, так як вони у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Вказує, що запис, наданий при ознайомленні з матеріалами справи, є не безперервним та складається з різних фрагментів.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186207 від 10.08.2022 про те, що 31.05.2022 о 20 год. 32 хв. у смт.Єрки по вул.Жовтневій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 та після зупинки на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння вживав алкоголь (горілку), чим порушив вимоги п.2.5. ДРП, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП;

- пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 31.05.2022 згідно яких, 31.05.2022 близько 20:32 год. в смт.Єрки по вул.Жовтневій вони були свідками того, як працівники поліції ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» або у медичному закладі, на що останній відмовився та який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, та який продовжував вживати алкогольні напої, говорячи, що зараз при них п`є горілку.

- відеозаписів, переглянутих в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівники поліції не дотрималися вимог закону при його складанні та склали протокол, де самі зафіксували відмову водія від проходження огляду на освідування, що може містити склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а не ч.4 ст.130 КУпАП. При цьому до протоколу не долучено доказів про вживання водієм алкоголю після зупинки та не вказані ознаки алкогольного сп`яніння.

Вважаю дані доводи неприйнятними виходячи з матеріалів справи, з яких вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186201 від 31.05.2022 працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, в зв`язку із чим, постановою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06.06.2022 справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП повернуто для належного доопрацювання до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, а саме, для правильної кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП.

Тоді як факт вживання водієм ОСОБА_1 алкоголю після зупинки транспортного засобу підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом із портативного відеореєстратора поліцейського, який досліджений апеляційним судом. А ознаки алкогольного сп`яніння при кваліфікації дій за ч.4 ст.130 КУпАП у протоколі не зазначаються.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 також посилається на те, що суд послався у постанові, як на доказ винуватості, відеозапис з нагрудної камери «Tecsar BDS-83-W». Разом з тим, з наданого відеозапису вбачається, що він зроблений 02.07.2022. Під час відеозапису складався протокол, однак він датований 10.08.2022. Також на відеозаписі не зафіксовано факт керування ним транспортним засобом Volkswagen Transporter. На відеозаписі він стоїть біля пасажирських дверей автомобіля, тобто, доказ керування транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 теж відсутній.

Дані доводи, на думку апеляційного суду є неспроможними, оскільки вони спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом із портативного відеореєстратора поліцейського, дослідженого судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 . При цьому наявні у матеріалах справи докази свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Необґрунтованими на думку суду апеляційної інстанції є доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції вимог ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки діяння мало місце 31.05.2022 о 20 год. 32 хв., при цьому протокол про адміністративне правопорушення було складено 10.08.2022 о 09 год. 45 хв. та який складено у смт.Катеринопіль, а не за місцем можливого вчинення правопорушення, виходячи з того, що дана справа неодноразово поверталася до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області для належного доопрацювання. При цьому, перший протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186201 працівниками поліції було складено 31.05.2022, тобто, в межах ч.2 ст.254 КУпАП.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що долучені до протоколу письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не можна вважати належними доказами у справі, так як вони у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, виходячи із вимог ст.272 КУпАП, згідно якої, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

З аналізу даної норми слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком. Тоді як із наявних у матеріалах справи пояснень свідків вбачається, що вони містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі.

Не слугують самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення, яке відповідає критеріям законності, доводи ОСОБА_4 , що відеозапис є не безперервним, який складається з різних фрагментів, оскільки не спростовує факту порушення останнім ПДР України, за що передбачена відповідальність КУпАП.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_4 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_4 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, відповідає санкції ч.4 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника, при цьому на ОСОБА_4 накладено найменш суворе адміністративне стягнення.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_4 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба