Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
10.02.2023 Справа №: 368/118/23
провадження 3-зв/368/3/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2023 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області - Шевченко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Закаблука Олександра Володимировича у справі № 368/118/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Кагарлицького районного суду Київської області Закаблука О.В. перебуває справа № 368/118/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.

08 лютого 2023 року суддею Закаблуком О.В. заявлено самовідвід по справі, виходячи з наступного.

03.02.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

07.02.2023 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даного провадження був визначений він, - суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/118/23, провадження № 1 - кс/368/91/23.

Заявляє самовідвід по справі № 368/118/23 (провадження 3/368/91/23 про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про АП, так як потерпілим у вказаній справі є він, суддя Закаблук О.В., а тому це може викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді, однак діючі КПК України, ЦПК України та КАС України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Вивчивши заяву про самовідвід, суд приходить до висновку про необхідність задоволення останньої з огляду на наступне.

Встановлено, що в Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте, діючі кодекси мають відповідні статті про відвід, а тому при розгляді даної заяви про відвід, слід застосовувати аналогію права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року задекларовано принцип за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому наявні підстави для розгляду заяви про відвід по суті.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретної особи, тобто чи виявляла вона упередженість або безсторонність у справі. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки особи, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58); рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

П. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Оскільки наявні правові підстави, передбачені ст. 75 КПК України, заява судді Закаблука О.В. про самовідвід підлягає задоволенню.

З урахуванням вищенаведеного,керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, ст. ст. 7, 24, 245, 252, 271 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Кагарлицького районного суду Київської області Закаблука Олександра Володимировича про самовідвід у справі № 368/118/23, провадження № 3/368/91/23 - задовольнити.

Відвести суддю Кагарлицького районного суду Київської області Закаблука Олександра Володимировича від розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за порушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (справа № 368/118/23, провадження № 3/368/91/23).

Справу відносно ОСОБА_1 за порушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (справа № 368/118/23, провадження № 3/368/91/23) - передати на розгляд іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.І. Шевченко