ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18 грудня 2023 рокуСправа №: 695/3885/23
Номер провадження 3/695/2571/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 7 ст. 121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 309386 від 19.09.2023 водій ОСОБА_1 19 вересня 2023 року о 17 годині 38 хвилин в м. Золотоноша по вул. Жашківська, 6, керував мотоциклом SPАRK-125 2С, б/н, не маючи права керування. Правопорушення вчинене повторно протягом року, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 13.07.2023 постановою серії БАД 95178.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 309380 від 19.09.2023 водій ОСОБА_1 19 вересня 2023 року о 17 годині 38 хвилин в м. Золотоноша по вул. Жашківська, 6, повторно керував мотоциклом SPАRK 125, б/н, який не зареєстрований протягом 10 діб з моменту придбання, який був притягнутий за ст. 121 ч. 6 КУпАП постановою БАД № 95178 від 13.07.2023 року

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 "в" Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Відповідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому, суддя вважає за можливе об`єднати адміністративні справи: №695/3885/23 провадження №3/695/2571/23 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №309386 від 19.09.2023) та №695/3887/23 провадження №3/695/2572/23 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №309380 від 19.09.2023) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 та ч. 7 ст. 121 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі №695/3885/23 провадження №3/695/2571/23.

У судовому засіданні 23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 вину у скоєному визнав в повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення та щиро каявся.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відпповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, та пред`явити їх поліцейському.

Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 2.1 "а" Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.9 "в" ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Диспозицією ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Диспозицією ч. 7 ст. 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті, а саме: за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних та наявних у справі доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 309386 від 19.09.2023, згідно якого водій ОСОБА_1 19 вересня 2023 року о 17 годині 38 хвилин в м. Золотоноша по вул. Жашківська, 6, керував мотоциклом SPАRK-125 2С, б/н, не маючи права керування. Правопорушення вчинене повторно протягом року, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 13.07.2023 постановою серії БАД 95178, в якому ОСОБА_1 підписався;

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 309380 від 19.09.2023, згідно якого водій ОСОБА_1 19 вересня 2023 року о 17 годині 38 хвилин в м. Золотоноша по вул. Жашківська, 6, повторно керував мотоциклом SPАRK 125, б/н, який не зареєстрований протягом 10 діб з моменту придбання, та був притягнутий за ст. 121 ч. 6 КУпАП постановою БАД № 95178 від 13.07.2023 року, в якому ОСОБА_1 підписався;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 , підтвердженими ним у судовому засіданні, згідно яких він 19 вересня 2023 року о 17 годині 38 хвилин в м. Золотоноша по вул. Жашківська, 6, керував SPАRK 125, б/н, без посвідчення водія та який не зареєстрований. Про те, що керувати без посвідчення водія заборонено він не знав, також повідомив, що дане правопорушення скоєне ним повторно, а саме 13 липня 2023 року була винесена постанова про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч. 2 КУпАП БАД № 95178. З порушенням згідний;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ № 95178 від 13.07.2023 за ч. 2 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 ;

- інформаційною довідкою начальника сектору адімінстративної практики Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області С.Федорова від 19.09.2023, згідно якої гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.1 "а" та п. 2.9 "в" ПДР України, та наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 7 та ст. 126 ч. 5 КУпАП.

Суд зазначає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 7 ст. 121 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, обґрунтовані та визначені законом.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративних правопорушень в діях особи, щодо якої складено протоколи, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами поза розумним сумнівом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 2.1 "а" та 2.9 "в" Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачені ч. 7 ст. 121 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування даним видом транспортного засобу ТЗ, та повторно протягом року керував транспортним засобом, не зареєстрованим у встановленому законом порядку.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, ступінь їх суспільної небезпеки, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що, згідно ст. 34 КУпАП, пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення згідно ст. 35 КУпАП, є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи та ступеню вини ОСОБА_1 , з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, суд дійшов висновку, про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 року складає 536,80 грн.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Керуючись ст. ст. 9, 23, 30, 36, 40-1, 121, 126, 245, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні справи: №695/3885/23 провадження №3/695/2571/23 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №309386 від 19.09.2023) та №695/3887/23 провадження №3/695/2572/23 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №309380 від 19.09.2023) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 та ч. 7 ст. 121 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі №695/3885/23 провадження №3/695/2571/23.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121 та ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначити йому стягнення:

- за ч. 7 ст. 121 КУпАП - у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП - у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Бойко Н.В.