Справа № 526/2248/22
Провадження № 3/526/29/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

адвоката Ланчинського В.І.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта вища, одружений, проживає АДРЕСА_1 , працює ДП «Гадяцький лісгосп» Вельбівське лісництво, лісник, іден. код невстановлений,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в :

згідно протоколу 15 жовтня 2022 року о 19 год. 15 хв. ОСОБА_1 в с. Веприк Миргородського району керував мотоциклом ИЖ Планета 5, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився під відео запис.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, суду пояснив, що в той день ремонтував вдома з сусідом мотоцикл, разом з ним випили, згодом прийшов ОСОБА_2 , допоміг відремонтувати карбюратор і проїхав на мотоциклі, щоб перевірити технічний стан. Коли повертався назад побачив, що за ним їдуть працівники поліції. Він залишив мотоцикл біля хвіртки, зайшов у двір і повідомив, що приїхала поліції та городами пішов додому. Він вийшов, працівники поліції в цей час під`їхали до хвіртки і попросили в нього документи на мотоцикл, він показав, потім висловили підозру про перебування в стані сп`яніння та запропонувати пройти тест на приладі Драгер або в медичному закладі, на що він відмовився, оскільки мотоциклом не керував.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що в суботу 15 жовтня відвідував бабу, а повертаючись додому пробачив, що ОСОБА_1 ремонтує в гаражі мотоцикл та вирішив йому допомогти. Після того як мотоцикл відремонтували, він вирішив провірити технічний стан, і так як ОСОБА_1 був випивши, сів за кермо та поїхав до траси. Повертаючись назад, побачив, що за ним їде поліцейський автомобіль, тому він залишив мотоцикл біля хвіртки, сказав ОСОБА_1 , що під`їхала поліція і через городи пішов додому, бо не мав при собі ні посвідчення водія, ні інших документів.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що попереду поліцейського автомобіля їде мотоцикл, який зупиняється біля паркану домогосподарства. Далі відеозапис починається з того, що ОСОБА_1 стоїть біля хвіртки та надає документи на мотоцикл. Після пропозиції пройти тест на стан сп`яніння ОСОБА_1 говорить, що він ніде не їздив, знаходиться вдома, про що також зазначив і в поясненні до протоколу.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено уст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Суд вважає, що працівники поліції в даному випадку наведених вище вимог законодавства не дотрималися в повному обсязі.

Так, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 сидить на лавочці біля двору, пред`являє документи на мотоцикл та повідомляє працівників поліції, що через стан сп`яніння він не їхав на мотоциклі, в зв`язку з чим не бажає проходити тест на стан сп`яніння. З відео реєстратора вбачається, що попереду патрульного автомобіля їде мотоцикл під керуванням вочевидь особи чоловічої статі. Ідентифікувати особу на відеозаписі не можливо, в судовому засіданні встановлено, що це був ОСОБА_2 .

При цьому суд відзначає, що відозапис з відео реєстратора та нагрудної боді камери має різницю в 3 хвилини, тому суд допускає, що за даний проміжок часу водій мотоцикла встиг зупинитися та зайти в двір.

Таким чином, ініціатором складання протоколу не надано доказів не лише керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а й факту керування транспортним засобом взагалі, показами свідка ОСОБА_2 даний факт повністю спростований.

Так, згідно пункту 1.10. ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Ініціатором складання протоколу до нього не додано належних і допустимих доказів, які б підтверджували цей факт.

Наявний в матеріалах справи відеозапис відображає лише момент проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер. Попередні події на відео не відображені.

Інших належних і допустимих доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Таким чином, оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення, як основний доказ, суд вважає, що поліцейськими під час складання не дотримано вимог закону та нормативних актів.

Інші матеріали справи також не містять достатньо фактичних даних про подію правопорушення та не можуть однозначно «поза розумним сумнівом» свідчити про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо подій, які мали місце як 31 травня 2022 року.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інших доказів винуватості ОСОБА_1 матеріали справи не містять і судом під час розгляду справи не встановлено.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ЄСПЛ у своїх рішення неодноразово зазначав необхідність дотримання стандартів доведення вини особи у вчиненні правопорушення. Так, у справі «Кобець проти України» суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Верховний Суд в постанові від 27.11.2018 р. у справі № 914/2505/17 згадує, що принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу правопорушення, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к).

Крім того, відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні адміністративної та кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Таким чином, будь-яких доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке не ґрунтується на доказах. Такі докази не були здобуті судом і під час розгляду справи. Всі можливості по збиранню нових доказів по справі вичерпані.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про його винуватість не ґрунтуються на наданих доказах.

Згідно ст.247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

- закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Суддя Л. В. Максименко