Справа № 136/1206/22
Провадження № 33/801/32/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шпортун С. В.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Приленського І. Г. на постанову судді Липовецького районного суду Вінницької області від 01 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Липовецького районного суду Вінницької області від 01 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 23 серпня 2022 року о 20 год 42 хв по вул. Некрасова в с. Стара Прилука Вінницького району Вінницької області він керував транспортним засобом «Renault Megane Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, не стійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Приленський І. Г. подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Липовецького районного суду Вінницької області від 01 грудня 2022 року, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівники поліції безпідставно переслідували транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 та не подавали сигналу про зупинку з використанням зрозумілих технічних засобів, зокрема гучномовця, таким чином, використавши своє службове становище, без будь-яких юридичних підстав здійснили переслідування ОСОБА_1 , який злякався та не реагував на незрозумілі йому сигнали з автомобіля, що рухався позаду нього і не можливо було встановити хто ним керує, чи працівник поліції чи інші особи. На відеозаписах, долучених до матеріалів справи, не видно ознак алкогольного сп`яніння, які надають право поліцейському проводити огляд на місці зупинки. Працівники поліції, в порушення вимог частини другої статті 266 КУпАП, на місці зупинки транспортного засобу не проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння або іншого сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду. Протокол про адміністративне порушення складався без відеофіксації, без свідків та з надуманих підстав, що є порушенням статті 266 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 214674 від 23 серпня 2022 року 23 серпня 2022 року о 21 год 50 хв по вул. Некрасова в с. Стара Прилука Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, не стійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала.

ОСОБА_1 своїм правом надати пояснення не скористався. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції в протоколі не вказав, відмовившись при цьому від його підписання.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наявного у матеріалах справи відеозапису видно, що працівники поліції з увімкненими на службовому автомобілі проблисковими маячками синього і червоного кольорів тривалий час переслідували транспортний засіб «Renault Megane Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 . На вказані дії щодо зупинення транспортного засобу водій не реагував, а навпаки продовжував рух та намагався втекти. Цей транспортний засіб було зупинено.

Під час судового розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлено, що підставою для переслідування ОСОБА_1 послугувала ситуація на дорозі, коли ОСОБА_1 не врахував наявність на дорозі пішохода та вчиняв маневри із порушенням ПДР України, що привернуло увагу поліцейських. При цьому підставою зупинки автомобіля «Renault Megane Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , було порушення ОСОБА_1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною п`ятою статті 121 КУпАП, тобто порушення правил користування ременями безпеки.

Відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію», підставами для зупинки транспортного засобу є, зокрема: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Отже у працівників поліції були правові підстави для зупинки транспортного засобу, під керуванням водія ОСОБА_1 .

Працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, не стійка хода), в зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Ці ознаки (окрім запаху алкоголю з порожнини рота) видно і на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

ОСОБА_1 погодився на пропозицію працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. В подальшому, як видно з відеозапису, перебуваючи в Комунальному підприємстві «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради (далі КП «Калинівська ЦРЛ» КМР) ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, лікар вказував на необхідність вимірювання тиску та продуття приладу Драгер, на що своїми діями ОСОБА_1 відхилявся від лікаря та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що у свою чергу підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення і його наміри уникнути відповідальності за вчинене.

Відповідно до висновку КП «Калинівська ЦРЛ» КМР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 84 від 23 серпня 2022 року водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Отже відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, є підставою притягнення особи до відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушення норм законодавства у зв`язку з відсутністю свідків, оскільки матеріали справи містять відеозапис вказаних дій.

Відеозапис є одними із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, які суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом доказами і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, що свідчить про порушення встановленого законом (статтею 266 КУпАП) порядку огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, суд не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду, тому що відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже поліцейський діяв відповідно до вищезазначеної Інструкції, а тому підстав вважати, що працівником поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння немає.

Доводи апеляційної скарги адвоката Приленського І. Г. щодо відсутності в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд визнає необґрунтованими, тому що форма направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я передбачена виключно для лікарів відповідних медичних закладів та є підставою для проведення такого огляду. Відповідно до вимог пунктів 8, 12 розділу ІІ Інструкції його приєднання до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вимагається.

Інші доводи, на які посилається заявник, також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Суд першої інстанції відповідно до статтей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Приленського І. Г. залишити без задоволення, а постанову судді Липовецького районного суду Вінницької області від 01 грудня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк