ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/125/23 Справа № 207/3220/22 Суддя у 1-й інстанції - Подобєд О.К. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника Переверзева І.В. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу захисника Переверзева І.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05грудня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України,не працюючу,яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено їй покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень.

ОСОБА_1 визнано винною у тому, що 30.10.2022 року о 04.00 год. у м. Камянське гр. вона керувала транспортним засобом Ситроен, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Результат алкотесту 2,60 проміле. Зазначений факт підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №478760 від 30.10.2022 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі захисник Переверзев І.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить скасувати постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05грудня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що:

- ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом та не зупинялася працівниками поліції в процесі руху, а знаходилась поруч із ним разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 ;

-працівники поліції не відсторонювали ОСОБА_1 від керування автомобілем та акту про відсторонення водія від управління транспортним засобом не надали;

-в матеріалах справи відсутній відеозапис з бодікамер працівників поліції;

-матеріали справи не містять доказів порушення ОСОБА_1 ПДР і, як наслідок, її законне зупинення через таке порушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника Переверзева І.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, у їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 478760 від 30.10.2022 року, який складено правомочною посадовою особою; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 на місці зупинки т/з був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, за допомогою приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», за результатами огляду встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 2,60 проміле та роздруківкою показів приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» №964 від 30.10.2022 року, відповідно до якої результат тесту становить 2,60 проміле, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 478760 від 30.10.2022 року водієві ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення п. 2.9а ПДР, що підтверджується у відповідності до вимог ч.1 ст.251 КУпАП протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, показаннями технічних приладів. Встановлені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені уповноваженою особою, фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

В даному випадку огляд водія ОСОБА_1 був проведений за участю двох понятих, що є альтернативним способом фіксації та цілком узгоджується з приписами вищезазначеної норми закону, а тому посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи відеозапису з бодікамер поліцейських є безпідставним.

Не є слушними, на думку апеляційного суду, і посилання апелянта на безпідставність зупинки працівниками поліції автомобіля ОСОБА_1 та відсутності доказів порушення нею ПДР, оскільки вони спростовуються показами свідка ОСОБА_3 та постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №408845 від 30.10.2022 року, з яких убачається, що 30.10.2022 року о 04:00 годині водій ОСОБА_1 здійснювала рух у темну пору доби на авто Ситроен, державний номерний знак НОМЕР_1 без увімкнених фар ближнього світла, чим порушила вимоги п.19.1 а) ПДР України, а отже скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. ст.. 122 КУпАП. До того ж, підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав, як і відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування, не спростовують факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто порушення водієм п.2.9а ПДР, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не впливають на висновки суду щодо доведення вини водія транспортного засобу та мають наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону.

Не знайшли свого підтвердження під час судового та апеляційного розглядів й доводи адвоката в своїй апеляції на те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, які, до того ж, спростовуються наявними матеріалами справи у їх сукупності, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не схиляють суд апеляційної інстанції до висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення про визнання ОСОБА_1 винною у тому, що 30.10.2022 року о 04.00 год. у м. Камянське гр. вона керувала транспортним засобом Ситроен, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей).

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження зібраними доказами, що містяться у матеріалах справи у відповідності зі ст. 251, 252 КупАП, які перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву. Натомість суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Слід також зазначити, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_5 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Апеляційним переглядом також встановлено, що накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його у встановлений КУпАП строк з дня вчинення правопорушення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням обставин справи, а також того, що вчинене правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, як і підстав для закриття провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП в даному випадку апеляційним переглядом не встановлено, тож, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Переверзева І.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05грудня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Г.П. Слоквенко