Справа № 732/842/22
провадження № 3/732/86/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 року м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Карпинська Н.М., при секретарі Кирієнко Т.М., за участі особи, яка притягується до адміністративнох відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городня справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 22.09.2022 о 10-тій годині 36 хвилин в м. Городня по вул. І.Дудка, в районі будинку 19 керував автомобілем марки ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння очей) та від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково. Вказав, що напередодні ввечері разом з кумом випили пляшку горілки з приводу народження правнучки, а вранці 22.09.2022 він спиртного не вживав, однак повинен був їхати в с. Вокзал-Городня до жінки і перед цим мав заїхати на заправку у м. Городня. З цією метою їхав по вул. І.Дудка. Побачив на вулиці знайомого, з яким раніше працювали, припаркувався на узбіччі і став з ним розмовляти. Вдвох із знайомим вони стояли попереду автомобіля ВАЗ 21011, коли недалеко від них зупинилась поліцейська машина. Поліцейський запитав чий автомобіль і сказав, що від ОСОБА_1 чутний запах перегара. ОСОБА_1 відповів, що то може дійсно вчорашній перегар, однак він вранці алкоголю не вживав. Вважає, що оскільки поліцейські його не зупиняли, а він перебував на вулиці біля автомобіля, вони не мали права складати на нього протокол.

Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши обстановку, зафіксовану відеозаписом на час виявлення порушення, суд дійшов висновку про доведеність винності особи у встановлений законом спосіб.

Одним із джерел доказів та офіційним документом протоколом серії ААБ № 025054 зафіксовано, що поліцейські встановили, що на місце паркування ОСОБА_1 прибув, перебуваючи за кермом ВАЗ 21011. У ході розмови з водієм поліцейські виявили у нього ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, нечітку мову та почервоніння очей.

Правила дорожнього руху України не містять визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення наведено в п. 27 Пленуму Вереховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Крім того, за п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя». А в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

ОСОБА_1 на місці складення протоколу, як і у подальшому в суді, визнавав, що автомобіль ВАЗ 21011 вранці 22.09.2022 після 10-тої години він перемістив із с. Кузничі у м. Городня (вул. І.Дудка), перебуваючи за кермом цього автомобіля, тобто автомобіль саме він привів в рух, запустивши двигун. ОСОБА_1 тільки заперечував, що спиртне вживав не в день зазначений у протоколі, а ввечері на передодні. Виходячи з явних ознак спяніння, про які поліцейський зазначив у протоколі, вимога поліцейського пройти огляд на стан спяніння була цілком законною.

З відеозапису чітко видно, що поліцейський готує апарат до застосування, ОСОБА_2 розпочинає тестування, однак зі свого волевиявлення ОСОБА_1 не доводить цю процедуру до кінця. На чітко поставлене запитання поліцейським ОСОБА_2 відповідає, що не буде проходити тест на місці і відмовляється їхати в лікарню для проходження медичного огляду на стан спяніння.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують і помякшують відповідальність, суспільну небезпечність вчиненого. З огляду на вказане, адміністративне стягнення слід застосувати у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Судовий збір застосовується за ставками, що діяли на момент надходження протоколу до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 27, ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ст. 294, ст.308 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. на користь держави /отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (Код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Н.М.Карпинська