Справа № 738/1052/22 Головуючий у 1 інстанції Волошина Н. В.
Провадження № 33/4823/41/23
Категорія - ч.1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю потерпілої ОСОБА_1 , та її представника Пирог Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Місцевим судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №335783 від 08.11.2022, ОСОБА_3 , 21 жовтня 2022 року близько 12.00 год., знаходячись по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_1 , а саме вчинив сварку з останньою, під час якої висловлював в її бік нецензурні слова, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що під час розгляду справи в суді факт вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_1 не зайшов свого підтвердження.

Не погодившись із рішенням суду, потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати як незаконну та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення. Вказала, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначила, що суд не заслухав її пояснення та не надав їй можливість надати докази того, що ОСОБА_3 систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до неї. Також вказала, що ОСОБА_3 неодноразово вчиняв відносно неї психологічне насильство, внаслідок чого вона викликала працівників поліції і щодо ОСОБА_3 складались протоколи за ст.173-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Психологічне насильство (п.14 ч.1 ст.1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 є колишнім співмешканцем ОСОБА_1 . З лютого 2022 року стосунки між ними припинено, проживають окремо. ОСОБА_3 проживає в будинку по АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , остання проживає в м. Чернігові. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 постійно виникають конфлікти з приводу того, що ОСОБА_4 проживає та зареєстрований у належному ОСОБА_1 будинку і не бажає добровільно виселитися та знятися з реєстрації. Конфлікт, який виник між ними 21 жовтня 2022 року, носить обопільний характер і також пов`язаний із проживанням ОСОБА_3 у належному на праві власності ОСОБА_1 будинку, не зняттям його з реєстрації, а також щодо права сторін конфлікту на майно, яке вони придбали під час спільного проживання. Наслідком вказаного конфлікту стало подання 04.11.2022 ОСОБА_1 до Чернігівського районного суду позовної заяви про виселення ОСОБА_3 зі спірного будинку в смт. Березна.

Відтак, ураховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом не проживають тривалий час, причиною обопільного конфлікту є будинок, належний ОСОБА_1 , в якому зареєстрований та проживає ОСОБА_3 , а тому беззаперечних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 будь-яких умисних дій психологічного спрямування з метою нанести їй моральну шкоду, шкоду її фізичному чи психічному здоров`ю, матеріали справи не містять.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано закрив провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з чим погоджується й апеляційний суд.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2022 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

.

СуддяВ. М. Заболотний