П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І. ознайомившись з матеріалами справи, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

17.12.2022 року о 22 год. 50 хв. по автодорозі М-06 «Київ-Чоп» 811км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «CHERY QQ», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість). Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.5 а Правил дорожнього руху.

Крім того 17.12.2022 року о 22 год. 50 хв по автодорозі М-06 «Київ-Чоп» 811км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «CHERY QQ», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2023 року об`єднано в одне провадження справи за №308/17289/22 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, №308/17293/22 про притягнення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та присвоєно справі єдиний номер №308/17289/22 (3/308/964822) .

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, а також шляхом розміщення повідомлення про виклик на вебпорталі Судова влада України, причини неявки суду не відомі.

При цьому враховую, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.130КУпАП.

Диспозиція ч. 5 ст.126 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтею 68Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст.9КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст. 126КУпАП, стверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068572 від 17.12.2022 року;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6296189 від 17.12.2022 року, з якої вбачається, що водія ОСОБА_1 поліцейським притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУПАП та піддано стягненню у виді штрафу;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068571 від 17.12.2022 року;

- наявними у матеріалах справи та дослідженими відеозаписами з нагрудних камер поліцейських із місця події, що містяться на DVD-диску, що додані до протоколу, якими підтверджуються обставини, що містяться у вищевказаних доказах.

- довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Норожнова Д. відповідно до якої згідно облікових даних автоматизованої інформаційної системи МВС України ОСОБА_2 притягався до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та винесен6о постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6085231 за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн.

- довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Норожнова Д. відповідно до якої згідно облікових даних автоматизованої інформаційної системи МВС України ОСОБА_2 притягався до відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП та згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 грн. та позбавлено права керування транспортними засобами терміном на 10 років.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, відповідно до вимог ст. ст.252,280 КУпАП.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху, та його винуватість у вчиненні передбачених ч. 2 ст.130 та ч.5 ст. 126КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Так, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи вищенаведене, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 2 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КпАП України у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно дост.40-1КУпАП,п.5ч.2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80грн.

Керуючись ч.2 ст. 130, ч.5 ст. 126, 283-285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000/тридцять чотири тисячі/грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (пять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 536/п`ятсот тридцять шість/грн 80 коп.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Бедьо В.І.