Справа № 643/3163/22
Провадження № 3/643/99/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2023 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП

18.11.2022 о 13-10 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом АЗЛК 412, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 26-а в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння шкіряних покривів обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у закладі охорони здоров`я - Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року, оскільки ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке мало місце 23.06.2022, на підставі постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022, винесеної в справі № 554/5335/22.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 26.12.2022, 19.01.2023, не з`явився, викликався до суду належним чином шляхом направлення судових повісток.

Вказані повістки направлялись на адресу ОСОБА_1 , зазначену в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД № 225642 від 18.11.2022 року та ААД № 225644 від 18.11.2022, а саме: АДРЕСА_1 , та повернулись неврученими адресату.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складення відносно нього матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності та їх розгляд в Московському районному суді м. Харкова. Як вбачається з даних протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підписав вказані протоколи без будь-яких зауважень, у тому числі щодо правильності зазначення його місця проживання.

Таким чином, судом було вжито передбачених законодавством України заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату і місце розгляду справи (ст. 277-2 КУпАП), та реалізації його права приймати участь у розгляді справи в суді.

Незважаючи на зазначене, ОСОБА_1 станом розгляду справи не цікавився, до суду не з`явився.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке мало місце 18.11.2022 о 13-10 год. та полягало у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 225642 від 18.11.2022, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень та згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18.11.2022, згідно яких ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; рапортом співробітника поліції; даними відеозапису; даними постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року, винесеної у справі № 554/5335/22, яка набрала законної сили 11.10.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке мало місце 23.06.2022; даними довідки, складеної ВАП УПП в Харківській області.

Згідно відеозапису, ОСОБА_1 підтвердив, що керував вказаним вище автомобілем. Від пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», а також в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився. Після цього ОСОБА_1 працівниками поліції було повідомлено, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи надану суду копію постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року, винесеної у справі № 554/5335/22, суд керується таким.

Вказана постанова роздрукована із загальнодоступної частини Єдиного державного реєстру судових рішень, у зв`язку з чим в неї знеособлені персональні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У матеріалах справи міститься довідка, видана ВАП УПП в Харківській області, згідно якої відносно ОСОБА_1 23.06.2022 складений протокол серії ААБ № 300431 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Октябрським районним судом п. Полтави 28.09.2022 ухвалене судове рішення в справі 554/5335/22, згідно якого на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення.

У постанові Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року, винесеної у справі № 554/5335/22, в якості доказу на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначений протокол серії ААБ № 300431 від 23.06.2022, на який міститься посилання в довідці ВАП УПП в Харківській області.

Вказана вище довідка ВАП УПП в Харківській області підписана посадовою особою вказаного підрозділу та надійшла до суду разом з матеріалами справи. Даних, які б свідчили про внесення до вказаної довідки недостовірної інформації, судом не отримано.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності зміст наданих суду постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року, винесеної у справі № 554/5335/22, та довідки ВАП УПП в Харківській області, суд вважає доведеним, що вказана постанова суду винесена відносно ОСОБА_1 . ОСОБА_1 не скористався правом з`явитись до суду та надати суду свої пояснення, докази та заперечення проти доказів, наданих працівниками поліції.

За таких обставин у суду відсутні підстави ставити під сумнів вказані вище докази, які надані працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні та факт порушення ним 18.11.2022 о 13-10 год. вимог п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинену повторно протягом року.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Згідно постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року (справа № 554/5335/22) на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Вказана постанова набрала законної сили 11.10.2020.

Таким чином, невідбута частина стягнення, накладеного на ОСОБА_1 згідно постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року (справа № 554/5335/22), станом на час винесення даної постанови складає 8 місяців 22 дні.

Ураховуючи наведене, остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд визначає шляхом приєднання невідбутої частини стягнення, накладеного згідно постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року (справа № 554/5335/22), до стягнення за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Згідно довідки, яка міститься в матеріалах справи, вказаний вище транспортний засіб належить не ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 .

Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 536 грн 80 коп., які підлягають стягненню з правопорушника.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 225644 від 18.11.2022, ОСОБА_1 18.11.2022 о 13-10 керував транспортним засобом АЗЛК 412, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 26-а в м. Харкові, при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами рішенням Московського районного суду м. Харкова № 4295с від 15.12.2021. Притягається до адміністративної відповідальності повторно протягом року, постанова ДП18 № 471396 від 11.08.2022 за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення одного з таких правопорушень: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, суду надані наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 225644 від 18.11.2022, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; рапорт співробітника поліції; відеозапис; постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 471396 від 11.08.2022, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На необхідності застосування принципу презумпції невинуватості в справах про адміністративні правопорушення наголосив Верховний Суд в п. 39 Постанови від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, зазначивши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

ЄСПЛ в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Розглядаючи справу на підставі наданих доказів, суд виходить з наступного.

У даній справі підлягають встановленню в тому числі такі дві обставини: факт позбавлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, права керування транспортними засобами; факт повторного протягом року вчинення зазначеною особою дій з керування транспортним засобом.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначене, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами рішенням Московського районного суду м. Харкова № 4295с від 15.12.2021.

Всупереч вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, вказане рішення суду не надано та в матеріалах справи відсутнє.

Крім того, суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений наступний номер рішення Московського районного суду м. Харкова «4295с».

Нумерація справ у Московському районному суді м. Харкова має вигляд «643/х/у», де «643» код суду, «х» номер справи за порядком у поточному році, «у» останні дві цифри року, в якому відповідна справа зареєстрована в суді.

Таким чином, номер рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.12.2021, на яке міститься посилання в протоколі, не відповідає встановленій нумерації справ у суді.

Оцінюючи можливість використання постанови ДП18 № 471396 від 11.08.2022, винесеної органом поліції, в якості доказу позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, суд виходить з наступного.

В описі обставин, установлених під час розгляду справи, орган поліції зазначив, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування Московським районним судом м. Харкова 25.02.2021. Будь-які інші реквізити вказаного рішення, а також відомості щодо строку, на який ОСОБА_1 був позбавлений такого права, в постанові ДП18 № 471396 від 11.08.2022 відсутні.

Крім того, як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 234/16272/15-ц, преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Виходячи з положень чинного законодавства України, постанова у справі про адміністративне правопорушення, винесена органом поліції, не має преюдиційного значення під час розгляду інших справ про адміністративні правопорушення.

Ураховуючи наведене, у суду відсутні підстави констатувати, що обставини, встановлені постановою ДП18 № 471396 від 11.08.2022, зокрема факт позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, є преюдиційними та не підлягають доказуванню в даній справі.

За таких обставин посилання у постанові ДП18 № 471396 від 11.08.2022 на факт позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, не звільняє орган поліції від доказування вказаної обставини в даній справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання щодо можливості встановлення вказаної обставини, а саме позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, на підставі зазначеної вище постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року, винесеної у справі № 554/5335/22, суд керується таким.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 15.12.2022 матеріали справи про вказане вище адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, та матеріали справи про дане адміністративне правопорушення об`єднано в одне провадження.

Як вже зазначалось судом, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, не посилалась на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року як на доказ в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, та не надавала суду вказану постанову в якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Використання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року в якості доказу в даній справі (в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП) за ініціативою суду, фактично означало б збирання судом доказів винуватості ОСОБА_1 за власною ініціативою та призвело б до порушення такої конституційної засади судочинства, як змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 3 ч. 2 ст. 129 КУпАП).

Крім того, виходячи із вказаного вище рішення ЄСПЛ у справі «Михайлова проти України», збирання доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ініціативою суду, мало б наслідком порушення права вказаної особи на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, одним із складових якого є принцип незалежності і безсторонності суду (ст. 5 вказаної Конвенції; ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Також суд вважає за необхідне зауважити, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах фактичних обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, не міститься посилання на таку обставину, як позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на підставі постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року, винесеної у справі № 554/5335/22.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 мав правомірні очікування розраховувати, що під час розгляду справи судом, останній буде вирішувати питання щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення виключно в межах доказування тих фактичних даних, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин самостійна зміна судом фабули адміністративного правопорушення (опису обставин, установлених під час розгляду справи), зокрема в частині такого суттєвого елементу, як підстави позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, могло би призвести до порушення його права на захист від пред`явленого обвинувачення (у автономному значенні цього терміну, оскільки ЄСПЛ неодноразово вказував на кримінально-правовий характер адміністративних правопорушень. Правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля (Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ).

Ураховуючи наведене та розглядаючи справу в межах, визначених протоколом про адміністративне правопорушення, і на підставі наданих органом поліції доказів, суд не вбачає підстав для використання в даній справі (в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП) такого доказу, як постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року. Також суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для зазначення в фабулі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, такої обставини, як позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами згідно постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022 року, винесеної у справі № 554/5335/22.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що органом поліції не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 247, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень) (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, р/р 0001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, до стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, накладеного згідно даної постанови, приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами тривалістю 8 місяців 22 дні, накладеного згідно постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2022, винесеної в справі № 554/5335/22, та визначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень) (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, р/р 0001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців 22 (двадцять два) дні, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов