ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/6569/21 Номер провадження 33/814/669/23Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д.О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія статті 124, 122-4Кодексу України про адміністративні правопорушення
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

за участю:

адвоката- Шевцової Людмили Володимирівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2022 року про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винною за те, що вона 08 грудня 2021 року о 19:23 год. в м. Кременчуці по вул. Гагаріна, буд. 19, керуючи автомобілем CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпечності та скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки BMW Х3 д.н.з. НОМЕР_2 , через що автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

08 грудня 2021 року о 19:23 год. в м. Кременчуці по вул. Гагаріна, буд. 19, керуючи автомобілем CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпечності та скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки BMW Х3 д.н.з. НОМЕР_2 , після чого покинула місце події.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 2.10, 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїла адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-4, 124 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, вказавши, що оскаржене судове рішення не відповідає вимогам законодавства, матеріалам справи, оскільки суд не повно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив належним чином і не надав об`єктивної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення справи і як наслідок, прийняв необґрунтоване рішення про наявність провини скаржника.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначає про порушення процедури та терміну складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема порушення строку складення протоколів про адміністративне правопорушення; відсутність доказів що саме ОСОБА_2 є потерпілою особою.

Крім того, вказує, що схема місця події, яка міститься в матеріалах справи, також складена з порушенням, а саме те, що з вказаною схемою ознайомлена тільки потерпіла ОСОБА_2 та не конкретизовано дату події.

Також зазначає, що в матеріалах справи містяться фотознімки автомобіля марки CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_3 , проте відомостей стосовно того коли та ким їх було зроблено матеріали справи не містять.

Захисник вважає, що показання свідків жодним чином не доводять причетність та їх не можна вважати доказами винуватості.

У зв`язку з вищевказаним, скаржник прохає суд постанову Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2022 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат - Шевцова Л.В., взявши участь у засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримала, посилавшись на доводи наведені у апеляційній скарзі.

Інші осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення у судове засідання не з`явилися, будучи повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Мотиви суду

Відповідно до положень статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП встановлена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні,.

Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Таким чином, диспозиція статті визначає суб`єктом відповідальності - водія транспортного засобу чи іншого учасника дорожнього руху.

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Згідно статей 9, 247 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами підпункту б) пункту 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з вимогами пункту 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції правильно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, оскільки останній, не заперечуючи факту зіткнення автомобілів, під час руху транспортного засобу заднім ходом, не переконався в безпечності даного руху.

Належне обґрунтування наявності у діях ОСОБА_1 вини в достатній мірі підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені суддею місцевого суду в повному обсязі, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ №014496, №014497 від 14 грудня 2022 року (а.с.1-2), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.4), письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди та свідків, рапортами працівників поліції (а.с.7-9), відеозаписом з камер відеоспостереження розташованих на адміністративній будівлі ЦНАП, відеозаписом з бодікамер працівників поліції.

Що ж стосується пошкодження транспортних засобів, то з матеріалів адміністративної справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень свідка ОСОБА_3 та відеозапису з камер відеоспостереження розташованих на адміністративній будівлі ЦНАП, вбачається, що ОСОБА_1 порушуючи пункт 10.9 ПДР України, завдала механічних пошкоджень транспортному засобу BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 , що спростовує доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів такого пошкодження.

Отже, оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП - порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів та статтею 122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Щодо інших доводів апеляційної скарг

Стосовно посилань апелянта на те, що складання протоколу відбулося з порушенням статей 254, 256 КУпАП, з огляду на різні дати скоєння ДТП та складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає помилковими, оскільки протокол було складено після становлення особи, яка покинула місце ДТП. У зв`язку з чим обидва протоколи було складено 14 грудня 2021 року щодо подій, які відбулися 08 грудня 2021 року.

Також не беруться до уваги доводи апеляційної скарги щодо порушення складання схеми місця події, з огляду на наявність тільки підпису потерпілої, оскільки як зазначалось вище ОСОБА_1 зникла з місця ДТП, що фізично унеможливило провести процедуру ознайомлення та відібрати її підписи.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація її дій за статтями 122-4, 124 КУпАП є правильною та обґрунтованою.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль