Житомирський апеляційний суд
Справа №287/1850/21 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його апеляційну скаргу на постанову Коростенського районного суду Житомирської області від 09 травня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,, -

встановила:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 травня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 , 10.10.2021 року о 05 годині 25 хвилин, в м.Олевськ, вул.Київська, 7 А, Житомирської області, керував автомобілем «Niva Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова. Від медичної експертизи для встановлення стану сп`яніння відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова суду від 09.05.2022 року не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та фактичним обставинам справи, а також винесена передчасно, в зв`язку з необ`єктивністю, та неповнотою провадження у справі, а також необ`єктивністю її розгляду. Вказує, що при розгляді даної адміністративної справи судом першої інстанції були проігноровані вимоги ст.ст. 251, 252 КУпАП, які виразились в тому, що ним були надані вичерпні письмові пояснення стосовно інкримінування вчинення ним адміністративного правопорушення, які суд до уваги не взяв. Суд при винесенні постанови посилався на не фактично встановлені дані, а викривлені, на що він звертав увагу, у своїх письмових поясненнях. Вказує, що 10.10.2021 р. близько 05 год. 10 хв. він перебував на території АЗС «UPG» в м. Олевськ, вул. Київська, 7 А, Житомирської області та пив каву біля свого автомобіля і в цей час на територію АЗС заїхала машина патрульної поліції, з якої вийшло двоє чоловіків у формі працівників поліції. Один з працівників поліції підійшов до нього та представився інспектором взводу №2 роти № 1 БУПП в Житомирській області ДПП капітаном поліції Данилюком Олексієм Борисовичем. Після цього ОСОБА_2 запитав, що він робить на заправці в таку пору доби, на що він йому відповів: пив каву, вочевидь його відповідь йому була не довподоби, і без наявних на те причин він попросив надати йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також надати можливість оглянути автомобіль. На його запитання, що слугує підставою пред`явлення документів, та огляду автомобіля, поліцейський нічого не пояснюючи почав хапати його за одяг та вимагати показати вміст карманів на наявність заборонених предметів та речовин. Після цього він вийняв вміст карманів, там був гаманець, вміст якого він продемонстрував працівникам поліції. Працівник поліції побачивши, що в гаманці міститься документ, а саме паспорт почав демонстративно його вихоплювати з гаманця. З метою уникнення будь яких конфліктних ситуацій, він був змушений надати паспорт. Після цього працівник поліції повідомив йому, що нібито він керував транспортним засобом, а саме «Niva Chevrolet» в стані алкогольного сп`яніння, та запропонував пройти «так званий формальний» огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився від огляду, оскільки будь яких підстав для його проведення не було. Цього дня ніяких алкогольних напоїв він не вживав, транспортним засобом не керував. На його прохання до працівників поліції надати хоч якусь аргументацію стосовно їхніх дій та підтвердження факту керування ним транспортним засобом «Niva Chevrolet», чи зупинки транспортного засобу під його керуванням, йому надано не було, а тому він не вбачав за необхідне проходити будь-який огляд, оскільки фактично ніяких правопорушень не вчиняв. Стверджує, що відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння настає за умови, якщо особа керувала транспортним засобом, але він транспортним засобом не керував.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, зазначених в ній. Пояснив, що в той день їхав по гриби із сестрою ОСОБА_3 , за кермом автомобіля була саме вона, оскільки також користувалася даним автомобілем. Вони зупинилися на АЗС попити кави, алкоголь не вживав ні вранці, ні ввечері. Під`їхали працівники поліції, він показав документи, потім вони тягали його за одяг, тому він відмовився від огляду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що працює на АЗС, в той день був у приміщенні, дівчина та хлопець зайшли в приміщення, взяли каву і вийшли. Потім на АЗС під`їхала поліція. Хлопець з дівчиною пили каву біля автомобіля. Працівники поліції підійшли до них, стали спілкуватися, вимагали документи. До нього теж підійшли працівники поліції, просили бути свідком, але він не хотів, не підходив, не чув про що говорили, але підписав пояснення не читаючи. Чув розмову начебто дівчина говорила, що була за кермом. Не бачив у них алкогольного сп`яніння. В письмових поясненнях він тільки розписався, що там було написано, не знає. При ньому огляд на стан сп`яніння не пропонували, і ОСОБА_5 від нього не відмовлявся. В автомобілі працівників поліції був ще якийсь чоловік, але він не виходив. Другого свідка він не бачив, чи був він, йому не відомо. Коли під`їхали працівники поліції, ніхто автомобілем не керував, автомобіль стояв на заправці, а Кондратовець з дівчиною були поруч.

Свідок ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду справи пояснила, що 10.10.2021 близько п`ятої години ранку разом із братом Кондратовцем поїхали за грибами, керувала автомобілем вона, заїхали на АЗС, взяли каву, стояли біля автомобіля, вона розмовляла по телефону. На АЗС заїхав патрульний автомобіль, поліцейські підійшли до брата, вимагали документи, питали, що в такий час роблять на АЗС. Вона підійшла, сказала що це вона керувала автомобілем. На цей час автомобілем ніхто не керував, мотор було заглушено. Працівники поліції почали тягати її брата за одяг, вимагали показати кишені, брат з ними сперечався, вимагав, щоб пояснили, які претензії до нього, казав, що нічого не порушував. Свідок постійно намагалася вказати, що керувала автомобілем саме вона, але її не чули. Чітких вимог пройти огляд працівники поліції не висловлювали. Її брату пропонували пройти огляд, він відмовився, бо не керував. При цьому був присутній поодаль працівник АЗС і ще один чоловік сидів в патрульному автомобілі. Їй також пропонували пройти огляд на її неодноразові вимоги, але вже потім, коли було складено та підписано протокол на брата.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, переглянувши відеозапис з бодікамери поліцейського, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм та положень ст.ст.245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так з постанови суду слідує, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №53159 від 10.10.2021 року; письмовими пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зміст яких підтверджує факт відмови водія від освідування на стан сп`яніння; рапортом інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Данилюка О.Б. від 10.10.2021 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.10.2021 року; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно якого ОСОБА_5 відмовився від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі або на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.

Однак погодитися з такими висновками апеляційний суд не може з огляду на наступне.

З матерілів справи вбачається, що доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП фактично є протокол від 10.10.2021 року, в яких зазначено, що вказане правопррушення вчинене ОСОБА_1 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння згідно якого ОСОБА_5 мав ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, письмові пояснення свідків.

На відеозаписі з нагрудної камери патрульного зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому матеріали справи окрім протоколу, складеного працівниками поліції, не містять жодного доказу того, що ОСОБА_5 керував вказаним транспортним засобомв тому числі і з ознаками алкогольного сп`яніння в стані алкогольного сп`яніння.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобіля. В них вказано лише про те, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці та і у медичному закладі.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи свідок ОСОБА_4 не підтвердив свої письмові пояснення, і зазначив, що підписав те, що було написано працівниками поліції, не читаючи їх.

Інших доказів будь-якого переміщення автомобіля на підтвердження тим паче водієм ОСОБА_1 матеріали справи не містять та відеозаписом об`єктивно не підтверджується.

Таким чином в матеріалах справи відсутні достатні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому висновок суду про доведеність його у вчиненні даного адміністративного правопорушення є помилковими.

До протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції, які його складали не надано жодного переконливого доказу керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. При цьому письмових пояснень свідків, тим паче які не підтвердили такі пояснення, явно недостатньо для визнання його винним у вчиненні даного правопорушення з огляду на наведені вище обставини, оскільки не доведено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем.

Як вже зазначалося вище, вказані докази, на думку апеляційного суду, не доводять факту керування, а відтак і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Отже матеріали справи не містять достатніх доказів такого керування ОСОБА_1 автомобілем. Натомість ОСОБА_5 із самого початку притримувався версії про те, що не керував автомобілем, тим більш в стані алкогольного сп`яніння, та його сестра ОСОБА_3 із самого початку вказувала, що за кермом автомобіля, який приїхав до АЗС, була вона, а потім він стояв із вимкненим двигуном.

Надані працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення докази не спростовують поза розумним сумнівом пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував вказаним автомобілем та не вчиняв вказаного правопорушення.

Доведеність обставин правопорушення, в тому числі і факту керування ОСОБА_1 автомобілем, викликає обгрунтовані сумніви, що повинно бути враховано на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, версію особи, що притягається до адміністративної відповідальності, належним чином не перевірив, належної оцінки доказам в справі на надав, своїх мотивів в постанові не навів, обмежившись лише констатацією наявності відповідних доказів та зазначенням нормативних актів, якими він вважав за необхідне керуватися, та прийшов до передчасного висновку про доведеність обставин правопорушення та винуватості ОСОБА_1 зібраними працівниками поліції доказами.

При цьому слід зазначити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не повинна доводи свою невинуватість, а навпаки її вину у вчиненні правопорушення повинен довести орган, який виявляє правопорушення та складає відносно неї протокол, як то передбачено ч.2 ст.251 КУпАП, і суд, розглядаючи матеріали адміністративної справи на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, повинен прийти до висновку про винність особи поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене в даному випадку надані до протоколу докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень за обставин, зазначених в протоколі, а тому усі сумніви повинні бути віднесені на його користь у відповідності до положень ст.7 КупАП та ст. 62 Конституції України.

За таких обставин доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Коростенського районного суду Житомирської області від 09 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: