ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/3828/21 Номер провадження 33/814/269/23Головуючий у 1-й інстанції Губська Я.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з секретарем Костюченко М.В.,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Грибченка Ю.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 05 травня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто судовий збір.

Постановою судді Трубчанінов С.П. визнаний винуватим у тому, що він 08.02.2021 о 01.30 год. в м. Харкові по вул. Академіка Барабанова, 36 керував автомобілем Citroen С4 д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння із згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку лікарем-наркологом та встановлено стан наркотичного сп`яніння (опіати, канабіоїди). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням судді, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що суд у своєму рішенні послався на неналежні та недопустимі докази, не дослідив належним чином усі докази, не зазначив мотивів відхилення доказів, наданих стороною захисту та дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Не взяв до уваги пояснення, що на момент зупинення ОСОБА_1 працівниками поліції він не керував транспортним засобом. Незаконно обшукали його, доставили до лікаря-нарколога, не пояснивши з якою метою, не роз`яснили його права.

Під час розгляду справи, суддя не встановив належним чином обставини справи, не допитав працівника поліції, а відеозапис, долучений до справи не відповідає події, вказаній в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис постійно переривався, час запису не відповідає часу, вказаному в протоколі, на записі не зафіксовано транспортний засіб та неможливо встановити, що особа, яка представилася на місці події є ОСОБА_1 .

Зазначив, що подія була 08.02.2021 о 1.30 год., медичний огляд проведено о 1.55 год 09.02.2021 через добу від часу події, а протокол складено 18.02.2021 о 14.20 год. Тому вважає, що справа сфальсифікована щодо ОСОБА_1 .

Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями норм процесуального та матеріального права. В матеріалах відсутнє направлення працівника поліції до медичного закладу.

Вивчивши матеріали справи, пояснення ОСОБА_1 в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду під час розгляду матеріалу щодо ОСОБА_1 були виконані в повному обсязі.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на докази, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння; відеозаписом.

Оцінивши зазначені докази, суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до рапорту Інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області вбачається, що 08.02.2021 в м. Харкові по вул. Академіка Барабанова, 36, за порушення ПДР, був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. За згодою водія, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку лікарем-наркологом. Результат позитивний, ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (опіати, канабіоїди). За запрошенням до УПП ОСОБА_1 для складання протоколу не з`явився.

На підставі п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до цієї Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого спільним наказом МОЗ і МВС від 09.11.2015 р. №1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Тобто, встановивши вказані ознаки, працівники поліції зобов`язані запропонувати водієві пройти огляд.

На підставі п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 не заперечує наявність у нього автомобіля Citroen С4 д.н.з. НОМЕР_1 та того, що він є водієм вказаного транспортного засобу.

З наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не вказував, що він не керував транспортним засобом, добровільно погодився пройти огляд на стан сп`яніння, та пройшов його в медичному закладі. Огляд проводив лікар-нарколог.

Також факт керування транспортним засобом підтверджується рапортом працівника поліції.

При цьому з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено 08.02.2021 о 1.30 год., згідно з відеозаписом з боді-камери працівника поліції о 1.47 год 08.02.2021 ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, о 1.51 год 08.02.2021 розпочато огляд ОСОБА_1 в медичному закладі, що відповідає висновку щодо результату медичного огляду, де зазначено дату і точний час огляду 08.02.2021 о 1.55 год., при цьому дата заповнення цього висновку 09.02.2021.

Тобто, доводи захисника, що огляд ОСОБА_1 проведено майже через добу не відповідає наявним у справі матеріалам.

Крім цього, враховуючи, що для дослідження біологічних зразків необхідно певний час, працівник поліції запросив ОСОБА_1 на 18.02.2021 для оголошення результатів огляду та, у разі необхідності, складання протоколу про адміністративне правопорушення. На вказану дату ОСОБА_1 в приміщення УПП не з`явився.

Також встановлено, що, хоча відеозапис з боді-камери працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і апелянт.

До того ж, відеозапис не є єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Він узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

На відеозаписі дійсно не видно транспортний засіб чи присутніх осіб, так як подія була зафіксована у нічний час, проте під час спілкування працівник поліції називав водія ОСОБА_2 , ім`я та по-батькові ОСОБА_1 . Сам факт проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 через 20 хвилин з часу зупинки та висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 не оспорює.

Крім цього, доводи захисника про відсутність у працівників поліції підстав для його зупинки під час керування автомобілем, є безпідставними, так як зупинення транспортного засобу поліцейським не суперечить нормам Закону України «Про Національну поліцію». Разом з цим, підстави для зупинки транспортного засобу не є предметом перевірки суду при вирішенні питання про наявність чи відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КупАП та самі по собі не можуть вказувати на відсутність події правопорушення, як і не спростовують висновків суду про наявність ознак адміністративного правопорушення.

На відеозаписі дійсно не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 його прав на місці зупинки, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складався через певний проміжок часу та за відсутності самого ОСОБА_1 , але й вказане порушення не є значним та не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Необхідно зазначити, що оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, тому наявність у справі направлення ОСОБА_3 працівником поліції в медичний заклад для проходження огляду є не обов`язковим, оскільки передане відповідальній особі медичного закладу. Огляд ОСОБА_1 проведено за його добровільною згодою.

Щодо того, що суддя місцевого суду під час розгляду справи не допитував працівника поліції, слід вказати, що КУпАП не передбачає обов`язку судді допитувати працівника поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Суддя самостійно, згідно власних переконань, вирішує питання про достатність доказів для встановлення чи спростування наявності складу правопорушення, а також про необхідність виклику в судове засідання свідків чи працівників поліції.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, є правильним.

З огляду на вказане, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Грибченка Ю.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 05 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Герасименко