ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2023 року справа № 542/2046/23

провадження № 3/542/677/23

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Бабенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 не працюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України,

в с т а н о в и в:

22.11.2023 до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшли матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 15.11.2023 серії ВАВ № 789258 громадянин ОСОБА_1 15.11.2023 близько 19:40 год за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: вчинив дії у вигляді словесних образ нецензурною лайкою з приниженням честі та гідності, погроз фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останньої.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі, у заяві зазначив, що свою вину не визнає та просив не притягувати його до адміністративної відповідальності. Вказав, що між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_2 постійно виникають конфлікти, які провокує остання. Також зазначив, що 15.11.2023, коли він повернувся додому, то зустрів там працівників поліції, які повідомили йому, що ОСОБА_2 здійснила виклик поліцейських та вказала, що він ображав її, однак вдома її не було в цей час. Після чого працівники поліції склали протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно нього та відносно його колишньої дружини.

Як вбачається з частини 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Встановлено, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. При цьому, надав заяву про розгляд адміністративного матеріалу без його участі.

За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними в справі про адміністративне правопорушення матеріалами, оскільки перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог статтей 38, 277 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Адміністративна відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з тим, обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ним умисних діянь психологічного характеру, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілій, а сам факт наявності між ними конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні ст.173-2 КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, правопорушенням є вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні повторно протягом року будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В ході розгляду справи встановлено, що між потерпілою та ОСОБА_1 існує конфлікт. Зазначене вбачається, зокрема, зі змісту заяви ОСОБА_1 , де він вказав про те, що між ним та його колишньою дружиною часто виникають конфлікти, які провокує його колишня дружина.

Крім цього, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , відібраних на місці події 15.11.2023, його колишня дружина ОСОБА_2 ображала його нецензурною лайкою на підвищених тонах, після чого у відповідь, він почав кричати на ОСОБА_2 , вживаючи нецензурну лайку.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , відібраних на місці події 15.11.2023, сварку розпочав її колишній чоловік ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. В ході сварки він виражався в її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Відповідно до даних, що містяться у протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.11.2023, ОСОБА_2 вказала про наявність особистої неприязні між нею та ОСОБА_1 .

На переконання суду дослідженні докази свідчать про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стався конфлікт.

Натомість, дані протоколу про адміністративне правопорушення не є достатнім та переконливим доказом, який доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні ним домашнього насильства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Так, конфлікт (від лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфліктом є також ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить. Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди. Типи конфліктів: 1) реальний конфлікт - це конфлікт, який об`єктивно існує і адекватно сприймається; 2) випадковий, або умовний, конфлікт залежить від обставин, що можуть змінюватися, але ці обставини не усвідомлюються конфліктуючими сторонами; 3) зміщений конфлікт реальний конфлікт, за яким приховується інший конфлікт, що є справжнім чинником конфліктної ситуації; 4) помилково дописаний конфлікт конфлікт, що помилково тлумачиться; 5) латентний конфлікт - конфлікт, який має відбутися, але не виникає тому, що не усвідомлюється; 6) хибний конфлікт у цьому випадку реальних підстав для конфлікту не існує, об`єктивно його немає, але він виникає у свідомості конфліктуючих сторін через помилкове сприймання та розуміння ситуації.

Фактично, встановлені в ході судового розгляду обставини були викликані сімейною сваркою, а не протиправною поведінкою ОСОБА_1 , яка б підпадала під диспозицію ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки описана у протоколі про адміністративне правопорушення подія не потягла за собою наслідків у виді заподіяння чи можливості заподіяння фізичної чи психологічної шкоди.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначеного висновку суду матеріали справи не містять.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що обставини, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, конфліктна ситуація між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності доказів на підтвердження завдання або можливості завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки можливість завдання або завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять достатньо доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство - правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку із чим провадження у справі слід закрити, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.