Справа № 521/8985/22
Провадження № 3/521/449/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія: НОМЕР_1 , адреса проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2022 року співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП було складено протокол серії ААД № 090482, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно до вказаного протоколу, 16.06.2022 року, в м. Одесі, по вул. Житомирська, буд. 136а, водій, керував т/з мопед Honda AF 241806070, б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, що зафіксовано на портативний відеореєстратор 473723, 471002, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306, від 10 жовтня 2001 року, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання водій не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі (а. с. 22).

Неявка особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто не виконував процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно до довідки інформаційного порталу Національної поліції, протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності не притягувався.

Крім того, до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшла заява про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а. с. 15 19).

Так, ОСОБА_1 вказав, що 29.06.2022 року від ДПП УПП в Одеській області було отримано відеозаписи з портативних реєстраторів поліцейських за протоколом ААД № 090482, від 16.06.2022 року.

Заперечуючи проти інкримінованого йому адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 вказує, що:

- зі змісту відеозаписів вбачається, що станом на 21 год. 25 хв. 16.06.2022 року ОСОБА_1 не здійснює керування т/з, а стоїть на вулиці неподалік свого будинку зі зав`язаними за спиною руками. На жодному із відеозаписів не вбачається підтвердження факту перебування 16.06.2022 року о 21 год 25 хв. за кремом т/з, саме гр. ОСОБА_1 , або особи, яка візуально на нього була б схожою;

- співробітниками поліції йому не було роз`яснено права та обов`язки;

- співробітниками поліції наносилися удари гр. ОСОБА_1 коли він перебував обличчям до землі та руками за спиною, та після вказаних обставин побоюючись неправомірних дій зі сторони співробітників поліції гр. ОСОБА_1 без заперечень та ознайомлення підписав усі надані йому документи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суддею було вивчено наданий до суду DVD-носії, на яких містяться відеозаписи з місця події: «ААД 090482 ОСОБА_1 -сегмент 1», «ААД 090482 ОСОБА_1 -сегмент 2».

Так, при дослідженні вказаних відеозаписів вбачається, що 16.06.2022 року, в часовому проміжку, що відповідає реальному часу з 21:13:19 по 21:14:06 співробітники поліції на службовому автомобілі здійснюють переслідування особи чоловічої статі, як згодом було встановлено, ОСОБА_1 , який рухався на мопеді.

Водій мопеда ОСОБА_1 на неодноразові вимоги співробітників поліції зупинитися, які були подані через засоби гучномовця, а також гучним голосом через відкрите вікно автомобіля патрульної поліції, протягом 21:13:19 по 21:14:06, все ж таки знижує швидкість та 21:14:06 здійснює повну зупинку мопеду. Після чого, співробітники поліції застосували міри реагування у зв`язку зі злісною непокорою вимогам поліції зупинити транспортний засіб.

В подальшому в процесі спілкування, встановлення особи ОСОБА_1 , співробітники поліції запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки запідозрили перебування ОСОБА_1 у такому стані при керуванні мопедом Honda, б/н.

Так, часовому проміжку з 21:21:17 по 21:21:17, співробітник поліції запитав ОСОБА_1 «алкогольні напої вживали?» на що ОСОБА_1 відповів (рос.) «Да…Да, ну я не буду врать».

Також, в часовому проміжку з 21:22:55 по співробітник поліції вказав (рос.) «сейчас приедет драгер, будешь проходить освидетельствование на месте либо в мед учреждении?», на що ОСОБА_1 відповів «ну я же сказал, что я выпил».

На вказане ОСОБА_1 , співробітники поліції пояснили водію, що для встановлення наявності чи відсутності алкогольного сп`яніння необхідно пройти огляд за допомогою приладу Драгер, або в медичному закладі.

В подальшому ОСОБА_1 запитав співробітників поліції, які наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, на що йому було роз`яснено, що у такому разі буде складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження огляду.

Також, в процесі спілкування співробітників поліції з ОСОБА_1 останній не оспорював факту його перебування за кермом мопеду. Зокрема, на запитання співробітника поліції «Почему ты не остановился?» ОСОБА_1 відповів - «Протупил» (21:20:12 - 21:20:15).

Тобто, з наведених відеозаписів підтверджується факт перебування ОСОБА_1 16.06.2022 року о 21 год. 25 хв. за кермом т/з під час його зупинки співробітниками поліції, що останнім не оспорюється.

Враховуючи викладене, суд не може прийняти доводи клопотання ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять доказів його перебування за кермом т/з, оскільки таке спростовується досліджуваними відеозаписами з місця події: «ААД 090482 ОСОБА_1 -сегмент 1», « НОМЕР_2 ОСОБА_1 -сегмент 2».

Згідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, законодавцем перебачено відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Відмова від такого огляду є самостійним та закінченим складом адміністративного правопорушення.

Вина водія підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, серії ААД № 090482, від 16.06.2022 року, відеозаписами з місця події та іншими документами.

Також, суд звертає увагу на той факт, що ОСОБА_1 не оспорював того, що вживав алкогольні напої, що підтверджується досліджуваними відеозаписами.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки, під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП законодавцем передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме це стягнення буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання вимог законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню правопорушником нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 гривні 80 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 23, 33, 279, 283, 284, 287, 401 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія: НОМЕР_1 , адреса проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія: НОМЕР_1 , адреса проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривні 80 копійок.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В. Мирончук