ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/62/23 Справа № 187/1166/22 Суддя у 1-й інстанції - Соловйов І.М. Суддя у 2-й інстанції - Онушко Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу захисниці Іванченко А.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , приватний підприємець, одружений,

якою його визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн, з конфіскацією тварини - собаки породи "Німецька вівчарка" на прізвисько « ОСОБА_2 » та стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у дохід держави у розмірі 496 грн 20 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисниця Іванченко А.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Просила відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету суми, сплаченої ним у звязку з наданням йому правової допомоги у сумі 2500 грн та судові витрати, повязані з сплатою судового збору у сумі 744, 30 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №192811 було складено через 2 дні, що є порушенням строку його складання.

Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №192811 зазначено час скоєння правопорушення 15 год 30 хв, тоді як у рапорті вказано 16 год 30 хв.

Вказує, що судом першої інстанції було порушено правила підсудності, оскільки відповідно до ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП, до підвідомчості районних судів не відносяться, судами розглядаються лише правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні фотодокази собаки без повідка та намордника, відкритих воріт, неналежного утримання собаки.

Зазначає, що жодних доказів про те, що ОСОБА_1 у вказаний період часу утримував собаку у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстровану собаку, або привів її в громадське місце, чи вигулював собаку без повідка і намордника чи в невідведених для цього місцях, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в матеріалах справи, ні в оскаржуваній постанові немає.

Окрім того вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що до події причетна саме собака ОСОБА_1 , а також наголошує, що у своїх поясненнях ОСОБА_4 вказувала, що до її подвіря забігало 2 собаки.

Зазначає, що суду першої інстанції було надано паспорт собаки, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, та відповідно до якого власником собаки є ОСОБА_5 , а не ОСОБА_1 .

Вказує, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №825 від 12.10.2022 року ушкодження ОСОБА_4 виникли внаслідок дії твердого предмета.

Зазначає, що відповідно до пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вони бачили на вулиці двох собак, які бігали без намордників та доказів того, що це були собаки ОСОБА_1 немає.

Суддя апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та його захисницю Іванченко А.Л., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Закону України № 1684-ІХ від 15.07.2021 року ст. 154 КУпАП викладена в новій редакції. Зокрема, ст.154 КУпАП доповнено частиною третьою. Дана стаття в редакції вказаного Закону введена в дію з 08.11.2021 року.

Відповідно до ст.221 КУпАП встановлено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Відповідно до ст.221 КУпАП, стаття 154 ч.3 КУпАП не підвідомча суду.

Відповідно до роз`яснень Європейського суду з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що у Петриківського районного суду Дніпропетровської області були відсутні підстави для розгляду матеріалів адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 192811 від 13.10.2022 року, 11.10.2022 року о 15.30 годині ОСОБА_1 допустив вибігання належної йому німецької вівчарки на прізвисько « ОСОБА_2 » без повідка та намордника за територію подвір`я, через незамкнену калитку воріт, де його собака забіг до подвір`я будинку по АДРЕСА_2 , завдав пошкодження коту та вкусив ОСОБА_4 за великий палець лівої руки, чим завдав шкоду здоров`ю ОСОБА_4 .

Частиною 3 ст. 154 КУпАП України передбачена відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників чи в невідведених для цього місцях, якщо ці дії спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само їх повторне протягом року вчинення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ні особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, ні судом першої інстанції не було належним чином встановлено, чи є особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення власником тварини, яка підлягає конфіскації.

Вважаю, що суд першої інстанції не дослідив і не надав оцінки наявному в матеріалах справи ветеринарному паспорту тварини, згідно з яким власником собаки є інша особа, а саме ОСОБА_5 . Саме власник тварини здійснює утримання тварини, а тому конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника.

Доводи апелянта про необхідність відшкодування ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету суми, сплаченої ним у звязку з наданням йому правової допомоги та судові витрати, повязані з сплатою судового збору вважаю такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судовий збір, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому ОСОБА_1 було помилково сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки КУпАП не передбачає сплату такого збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що правові відносини між захисницею Іванченко А.Л. та її підзахисним ОСОБА_1 носять цивільно-правових характер, питання стосовно відшкодування шкоди на правничу допомогу мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, вважаю, що є підстави для часткового задоволення апеляційної скарги і скасування постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2022 року та закриттю справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисниці Іванченко А.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , якою його визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП задовольнити частково.

Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , якою його визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП скасувати, провадження уадміністративній справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Онушко