1Справа № 335/7368/22 3/335/25/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., за участю секретаря Бородіної Е.В., прокурора Мордовченко К.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Лишенко С.С., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, одруженого, працює завідуючим відділенням КЗ «Запорізький медичний фаховий коледж» ЗОР, депутат Запорізької міської ради восьмого скликання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , як депутат Запорізької міської ради, відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за порушення вимог частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 , як депутат Запорізької міської ради, в порушення вимог частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив Запорізьку міську ради та Національне агентство з питань запобігання корупції про виникнення в його діях конфлікту інтересів під час складання та підписання листа від 10.03.2021 року №1-12 «Про надання матеріальної допомоги з депутатського фонду» та звернення до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради з проханням надати матеріальну допомогу у розмірі 2500 гривень ОСОБА_2 , який є його помічником, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, 10.03.2021 року ОСОБА_1 , як депутат Запорізької міської ради, в порушення вимог частини 1 статті 28 Закону «Про запобігання корупції», прийняв рішення та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме склав та підписав лист №1-12 «Про надання матеріальної допомоги з депутатського фонду», тобто прийняв рішення про надання матеріальної допомоги та встановив (прописав у листі) суму такої допомоги для ОСОБА_2 , який є його помічником та з яким пов`язаний позаслужбовими стосунками, що виникли у зв`язку з депутатською діяльністю та звернувся до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради з проханням надати матеріальну допомогу у розмірі 2500 гривень ОСОБА_2 , який є його помічником, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчинені інкримінованих йому адміністративних правопорушень заперечував. Пояснив, що являється депутатом Запорізької міської ради. При виконанні обов`язків він детально вивчив вимоги законодавства та інструкції щодо надання матеріальної допомоги і жодних обмежень щодо одержання матеріальної допомоги помічниками депутатів не передбачено. Всі мешканці м.Запоріжжя мають право на отримання допомоги в рамках Програми. Також пояснив, що з ОСОБА_2 жодними стосунками не пов`язаний, ні дружніми, ні сімейними, ні будь-якими іншими.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лишенко С.С. зазначив, що конфлікт інтересів у ОСОБА_1 при розгляді заяви ОСОБА_2 та підготовці листа про надання матеріальної допомоги відсутній, оскільки між ними відсутні родинні, сімейні, дружні відносини, а також службові відносини і відносини підпорядкування. Депутат місцевої ради не являється службовою особою, між депутатом та помічником відсутні службові відносини та відносини підпорядкування, вони не являються родичами, друзями. Також зазначає, що ОСОБА_1 не мав умислу на неподання відомостей про наявність конфлікту інтересів, у зв`язку з тим, що не був обізнаний про його наявність, та вважає, що не перебуває у зв`язку, який викликає конфлікт інтересів, що підтверджує відсутність умислу на неподання відомостей. Крім того, зазначає, що протоколи про адміністративне правопорушення складені з порушенням вимог п.п.5,6 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор, з огляду на досліджені під час судового розгляду докази, надала висновок щодо наявності в діяннях ОСОБА_1 ознак правопорушень, вчинення яких йому інкримінується відповідно до протоколів, що надійшли на розгляд суду, вважає винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та просить призначити йому адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті.

Суд, розглянувши протоколи та додані до них матеріали, які були об`єднані постановою суду в одне судове провадження, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, висновки прокурора, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, виходить з наступного.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до примітки ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП слід брати до уваги ту обставину, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП полягає у неповідомленні особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. Тобто, для того, щоб вважати особу винною у вчиненні вказаного правопорушення має бути встановлено дві взаємопов`язаних обставини: наявність конфлікту інтересів та неповідомлення про нього.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч.2 ст.172-7 КУпАП слід брати до уваги ту обставину, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП полягає у вчиненні особою дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Тобто, для того, щоб вважати особу винною у вчиненні вказаного правопорушення має бути встановлено дві взаємопов`язаних обставини: наявність конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийнятті рішень за таких умов.

З цього випливає, що предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст.172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання нею службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічним, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення інших дій.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої ст. 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Визначення реального конфлікту інтересів, приватного інтересу наведені у ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів.

01.12.2020 відбулось перше пленарне засідання першої сесії Запорізької міської ради восьмого скликання, на якому оголошено про підсумки виборів депутатів Запорізької міської ради восьмого скликання та про визнання їх повноважень, згідно з яким до Запорізької міської ради серед інших обрано депутатом ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Відповідно до рішення Запорізької міської ради № 48 від 28.12.2020 року затверджено Програму використання коштів депутатського фонду у 2021 році.

Метою Програми є оперативне та ефективне забезпечення активної участі депутатів міської ради у задоволенні нагальних потреб територіальної громади: підвищення рівня соціального захисту мешканців міста, в першу чергу малозабезпечених та непрацездатних громадян (дітей, пенсіонерів, інвалідів, ветеранів), виконання ремонтно-будівельних робіт житлового фонду, благоустрій міста, покращення матеріально-технічної бази та стану приміщень бюджетних установ соціально-культурної сфери міста, тощо.

Відповідно до умов Програми, фінансування Програми здійснюватиметься за рахунок коштів бюджету міста. Кожен депутат міської ради в межах Програми має право розподілити 1 000 000 (один мільйон) гривень, з яких не більше ніж 50% на фінансову допомогу громадянам міста, які опинились в скрутній ситуації.

Так, в межах Програми в 2021 році, кожному депутату Запорізької міської ради, у тому числі й ОСОБА_1 виділено 500 000 грн., на надання матеріальної допомоги громадянам міста, які опинилися в скрутній ситуації.

Для отримання грошової допомоги, зазначена категорія громадян, звертається до депутата міської ради з проханням надати грошову допомогу для задоволення тих чи інших соціальних потреб, обґрунтовуючи їх документами, тощо. Після чого депутат вирішує надавати кошти чи ні та яку суму. У разі позитивного рішення про надання грошової допомоги, депутат Запорізької міської ради у письмовій формі звертається до управління соціального захисту населення ЗМР з листом про надання матеріальної допомоги за рахунок спеціального депутатського фонду та додає відповідні документи.

Так, 10.03.2021 року листом №1-12 «Про надання матеріальної допомоги з депутатського фонду» ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради з проханням надати матеріальну допомогу у розмірі 2500 гривень ОСОБА_2 .

На підставі вказаного листа управління соціального захисту населення Запорізької міської ради листом №01-09/178 від 01.04.2021 року перерахувало кошти, громадянам, які звернулись до ОСОБА_1 в тому числі й помічнику ОСОБА_1 , громадянину ОСОБА_2 .

Відповідно до листа Запорізької міської ради від 29.08.2022 року №07764/03-18/05 ОСОБА_1 серед інших має помічника ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1,2 ст. 29-1 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради може мати до п`яти помічників-консультантів які працюють на громадських засадах. Персональний підбір кандидатур на посаду помічника-консультанта депутата місцевої ради, організацію їх роботи та розподіл обов`язків між ними здійснює особисто депутат місцевої ради, який несе відповідальність щодо правомірності своїх рішень.

Відповідно до ч.6 ст. 29-1 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» помічник-консультант депутата місцевої ради зобов`язаний, зокрема за дорученням депутата місцевої ради вивчати питання, необхідні депутату місцевої ради для здійснення його депутатських повноважень, готувати по них відповідні матеріали; допомагати депутату місцевої ради в організації проведення звітів і зустрічей з виборцями; допомагати депутату місцевої ради в розгляді надісланих на його ім`я поштою або поданих на особистому прийомі виборцями пропозицій, заяв і скарг громадян та вирішенні порушених у них питань; надавати депутату місцевої ради організаційно-технічну та іншу необхідну допомогу при здійсненні ним депутатських повноважень.

Таким чином, депутат Запорізької міської ради ОСОБА_1 , будучи пов`язаний з ОСОБА_2 стосунками, що виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у зв`язку з депутатською діяльністю останнього, 10.03.2021 року листом №1-12 вчинив дію та прийняв рішення про надання матеріальної допомоги, та встановив (прописав у листі) суму такої допомоги для ОСОБА_2 , тобто своєму помічнику, з яким пов`язаний позаслужбовими стосунками, що виникли у зв`язку з депутатською діяльністю ОСОБА_1 , тобто прийняв рішення та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до листа виконавчого комітету Запорізької міської ради №08476/03-20/05 від 01.09.2022 року в період часу з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року ОСОБА_1 не повідомляв міську раду про виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до листа НАЗК №30-05/21244-22 від 30.09.2022, до НАЗК в період часу з 01.01.2021 по 31.12.2021 від депутата Запорізької міської ради ОСОБА_1 не надходили повідомлення про реальний/потенційний конфлікт інтересів у його діяльності.

Крім того, ОСОБА_1 будучи депутатом міської ради, особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування наділений дискреційними повноваженнями - тобто такою сукупністю прав та обов`язків, що надають йому можливість на власний розсуд визначати повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень. Тож, ОСОБА_1 при розгляді заяви ОСОБА_2 на власний розсуд приймав рішення про надання коштів та встановлював розмір матеріальної допомоги, яка має бути надана. Після чого, письмово, як депутат, звернувся до Управління соціального захисту населення з клопотанням перерахувати вказаному громадянину визначену ним суму.

Отже, ОСОБА_1 , приймаючи рішення про надання матеріальної допомоги в розмірі 2500 гривень своєму помічнику ОСОБА_2 , як фізичній особі, мешканцю м.Запоріжжя, чітко розуміючи, що з ОСОБА_2 він пов`язаний стосунками, що виникли у зв`язку з депутатською діяльністю, не міг діяти об`єктивно та неупереджено по відношенню до свого помічника. Тому, суд приходить до висновку, що навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, ОСОБА_1 при прийнятті рішення та вчиненні дій, направлених на надання матеріальної допомоги своєму помічнику ОСОБА_2 діяв в умовах суперечності, що полягала в тому, що з одного боку, у ОСОБА_1 був наявний приватний немайновий інтерес, направлений на надання грошових коштів своєму помічнику, а з іншого боку ОСОБА_1 , як особа, уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування, має виконувати свої депутатські обов`язки в інтересах територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Відповідно до п. 2.1. Методичних рекомендацій «щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» Національного агентства з питань запобігання корупції, основними складовими конфлікту інтересів є приватний інтерес, наявність службових (представницьких) повноважень, а також наявність суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями.

Приватним інтересом може вважатися будь-який як майновий, так і немайновий інтерес. Закон допускає необмежене коло обставин та ситуацій, що можуть свідчити про наявність приватного інтересу чи зумовлювати його виникнення за певних умов.

Практично це означає, що кожен службовець (посадова особа) при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.

Також не слід виходити з того, що джерелом приватного інтересу можуть бути лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати й зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або неухваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.

При вирішення питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

Предметом судового розгляду за викладених у протоколі обставин є наявність обставин, які свідчать про приватний інтерес особи. Таким чином, особливістю правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_1 є вчинення дій в умовах наявності приватного інтересу.

Реалізація ОСОБА_1 депутатських повноважень у рамках Програми використання коштів депутатського фонду у 2021 році, метою якої є оперативне та ефективне забезпечення активної участі депутатів міської ради у задоволенні нагальних потреб територіальної громади, а саме підвищення рівня соціального захисту мешканців міста, в першу чергу малозабезпечених та непрацездатних громадян, а саме прийняття відповідного рішення про надання матеріальної допомоги своєму помічнику, якого він обрав особисто та який має обов`язки щодо виконання доручень депутата, за умови наявності дискреційних повноваженням щодо визначення розміру матеріальної допомоги, беззаперечно свідчить про вчинення таких дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5 дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів держаної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом-нормативно-правового акту.

В судовому засіданні стороною захисту не було спростовано факт прийняття рішень за наявності реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 . Доводи сторони захисту щодо відсутності між депутатом і його помічником сімейних, дружніх, службових відносин і відносин підпорядкування, і як наслідок відсутність приватного інтересу та конфлікту інтересів, суд вважає необґрунтованими, оскільки Закон не містить чіткого переліку відносин та обставин їх виникнення, які зумовлюють приватний інтерес.

На переконання суду, особистий підбір депутатом кандидатури на посаду помічника-консультанта, організація його роботи та розподіл обов`язків і обов`язок помічника депутата виконувати доручення депутата місцевої ради зумовлюють наявність приватного інтересу між ними, який виникає з відносин, пов`язаних з перебуванням на посаді та наявність реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення депутатом при виконанні представницьких функцій на користь свого помічника, яке передбачає наявність дискреційних повноважень і можливість вирішення питання щодо надання чи ненадання матеріальної допомоги та її розміру.

Суперечність між приватним інтересом та службовими/представницькими повноваженням полягає в тому, що з одного боку, в особи наявний приватний (майновий) інтерес, що зумовлений наданням додаткових коштів своєму помічнику, а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу. Наявність вищевказаної суперечності мала вплив на вчинення ОСОБА_1 дій щодо складання та підписання листа №1-12 від 10.03.2021 року "Про надання матеріальної допомоги з депутатського фонду".

Отже, ОСОБА_1 , будучи депутатом Запорізької міської ради, діючи умисно маючи приватний немайновий інтерес, порушив вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується зібраними у справі доказами: даними протоколів про адміністративне правопорушення № 128, № 129 від 07.11.2022 року, листом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради № 01-17/273 від 10.08.2022 року, листом депутата Запорізької міської ради ОСОБА_1 від 10.03.2021 року № 1-12 про надання матеріальної допомоги з депутатського фонду, Наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради № 01-09/178 від 01.04.2021 року та додатком до нього, який містить список громадян для надання матеріальної допомоги згідно клопотанням депутата Запорізької міської ради ОСОБА_1 , листом Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 07764/03-18/05 від 29.08.2022 року з додатками, які містять список депутатів VІІІ скликання та їх помічників консультантів, копію протоколу першої сесії Запорізької міської ради восьмого скликання від 01.12.2020 року; листом виконавчого комітету Запорізької міської ради № 08476/03-20/05 від 01.09.2022 року про відсутність повідомлень про виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів; копією заяви ОСОБА_2 від 04.03.2021 року про надання матеріальної допомоги на лікування з додатком- копією медичної довідки № 370; листом Національного агентства з питань запобігання корупції від 30.09.2022 року про відсутність повідомлень депутата Запорізької міської ради ОСОБА_1 про реальний/потенційний конфлікт інтересів у його діяльності; Програмою використання коштів депутатського фонду у 2021 році, затвердженою рішенням міської ради № 48 від 28.12.2020 року.

В даному випадку суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази не суперечать, а навпаки доповнюють один одного і є переконливими, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 , вимог, встановлених п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» та наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів;

- порушення ОСОБА_1 , вимог, встановлених п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» та наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Отже, в даному випадку, в діянні ОСОБА_1 , наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, що підтверджено матеріалами справи, а саме: не повідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у особи реального конфлікту інтересів; а також вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Враховуючи дату отримання Управлінням стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відповіді від НАЗК, а саме: 18.10.2022 року, суд вважає саме цю дату датою виявлення адміністративних правопорушень, скоєних ОСОБА_1 .

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП суддею не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Доводи захисника щодо невідповідності протоколів про адміністративне правопорушення № 128, 129 від 07.11.2022 року вимогам Інструкції суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. Протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, що надійшли на розгляд суду відповідають вимогам Інструкції з оформлення протоколів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376 та відповідають за формою Додатку № 3 до Інструкції.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника (вік, соціальне положення, майновий стан), ступінь його вини, відношення до скоєного адміністративного правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 , передбачених ст. 35 КУпАП, суддею не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, суд вважає більш серйозним правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, з урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень у подальшому, буде доцільним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення із урахуванням ст.36 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке передбачене санкцією ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки таке стягнення, на думку суду, повністю досягне мети його застосування.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП України, з ОСОБА_1 також підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Керуючись ст.ст.33,36,41, 172-7, 283,284,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.В. Калюжна