Номер провадження: 33/813/1880/23
Справа № 523/3763/23
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ястребової В.А. на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнений на підставі п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_1 , 26.01.2023 року, о 00:45 год., в м. Одесі на вул. Агрономічній, буд.11, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 7510», показники якого зафіксували 0,48 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник Ястребова В.А. подала апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам, просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а також звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

У судове засідання, призначене на 18.10.2023 року, ОСОБА_1 та його захисник Ястребова В.А., будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду, не з`явилися. Захисник надіслала клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із її зайнятістю в Красноокнянському районному суду Одеської області у розгляді іншої справи.

З врахуванням таких обставин клопотання захисника, судове засідання було відкладене на 30.10.2023 року, про що учасники провадження були повідомлені.

Однак, на вказану дату та час ОСОБА_1 та його захисник Ястребова В.А. повторно до суду не з`явилися. Захисник надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в інших справах, які розглядаються в Дружківському міському суді Донецької області.

З урахуванням вказаних обставин, судове засідання було відкладене на 20.11.2023 року, про що сповіщено учасників провадження.

Проте, 20.11.2023 року, ОСОБА_1 та його захисник Ястребова В.А. до суду також не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не подавали.

Таким чином, враховуючи неодноразові неявки учасників провадження, апеляційний розгляд проведено без участі ОСОБА_1 та його захисника Ястребової Я.В.

За таких обставин суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої постанови, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників процесу на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та долучені докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є обґрунтованою та такою, що прийнята з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно з протоколом серії ААД №098010 від 26.01.2023 року, ОСОБА_1 , 26.01.2023 року, о 00:45 год., в м. Одесі на вул. Агрономічній, буд.11, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою газоаналізатору «Drager», тест позитивний 0,48 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №098010 від 26.01.2023 року ОСОБА_1 не підписав (а.с.2).

Відповідно до рапорту інспектора 2-го взводу 4 роти 2 батальйону полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції Резнікова Л.В., під час складання матеріалів ОСОБА_1 пішов у невідомому напрямку, що не дало змоги ознайомити його із матеріалами та вручити тимчасовий дозвіл. Також на місці ОСОБА_1 залишив військовий квиток НОМЕР_3 . Всі події фіксувались на портативні камери №471010 та №473732 (а.с.6).

Із відеозаписів реєстратору зі службового автомобілю та боді-камер поліцейських вбачається прямування службового автомобіля патрульної поліції за транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , його зупинку працівниками патрульної поліції, перебування за кермом ОСОБА_1 , повідомлення останньому наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснення його прав передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, пропонування працівниками поліції ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, а також роз`яснення, що у разі відмови від проходження огляду також передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. На відеозаписах також зафіксовано добровільне проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager», показники якого зафіксували 0,48 ‰. При цьому, заперечень щодо встановлених результатів огляду ОСОБА_1 не висловлював, на проходженні огляду в медичному закладі не наполягав.

Окрім цього, з відеозаписів вбачається, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, під час складення працівниками патрульної поліції матеріалів, ОСОБА_1 з місця події зник, незважаючи на вказівку поліцейського перебувати на місці, що в подальшому стало наслідком складення інспектором відповідного рапорту та вжиття заходів щодо переміщення автомобілю «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , за допомогою евакуатору на штрафмайданчик.

Таким чином, слід констатувати, що з відеозаписів просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 26.01.2023 року, зокрема рух автомобілю «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебування за його кермом ОСОБА_1 , проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння та встановлений факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до роздруківки тесту №1143 огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» встановлено результати 0,48 ‰ (а.с.3, 4).

З огляду на наведене відеозапис та результати газоаналізатора «Drager» беззаперечно підтверджують викладені в протоколі відомості та поза розумним сумнівом доводять вину правопорушника.

Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також апеляційний суд звертає увагу на поведінку ОСОБА_1 , зафіксовану на відеозаписах, який пропонував працівникам поліції якось домовитись, вирішити ситуацію іншим шляхом, при цьому погодився, що показники приладу «Drager» вдвічі перевищили допустиму норму, визнав свою винуватість, а в подальшому без надання дозволу працівників поліції залишив місце події та подався в невідомому напрямку.

Вказана поведінка ОСОБА_1 свідчить про умисне намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Доводи сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_1 за обставин, викладених в протоколі, не керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , а перебував на пасажирському сидінні, та пересів на водійське сидіння на прохання іншої особи - водія лише після того коли вказаний водій вийшов подивитись до капоту автомобіля, а він мав тільки натиснути на ричаг, який відкриває капот, апеляційний суд визнає необґрунтованими та такими, що спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, вказані доводи сторони захисту беззаперечно спростовуються відеозаписами відеореєстратору з автомобілю патрульної поліції та нагрудних боді-камер №471010 та №473732, з яких вбачається прямування службового автомобілю патрульної поліції за транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , його зупинку, та перебування за його кермом саме ОСОБА_1 , який на прохання працівників поліції надав свої документи.

Вказані доводи також спростовуються рапортом інспектора 2-го взводу 4 роти 2 батальйону полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції Резнікова Л.В.

Доводи сторони захисту про те, що відеозапис ніби починається відразу із розмови ОСОБА_1 з інспекторами патрульної поліції біля вищевказаного транспортного засобу та не містять підтвердження факту його керування транспортним засобом, апеляційний суд визнає неспроможними.

Твердження сторони захисту про те, що в присутності командира не став повідомляти працівникам патрульної поліції, що за кермом під час руху транспортного засобу був не він, оскільки ніби боявся невдоволення командира, якщо б його було притягнуто до адміністративної відповідальності, колегія суддів визнає безпідставними та такими, що повністю спростовуються відеозаписами обставин події.

Доводи сторони захисту про недопустимість як доказів відеозаписів, направлених Управлінням патрульної поліції в Одеській області на виконання постанови суду, апеляційний суд визнає також безпідставними.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, останнім не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, місцевий суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

За таких обставин суд визнає доводи апеляційної скарги безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Ястребової В.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнаний винуватим за ч.1 ст.130КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський