Справа №461/4415/22
Провадження №3/461/25/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року

суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л. Д., при секретарі судового засідання Бараняку В.В., за участі представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Цімури Я.В.., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2022 року о 09 год. 25 хв. у м. Львові по вул. Під Дубом, 11, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot 206, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 002029 від 17.08.2022 року

Представник ОСОБА_1 адвокат Цімура Я.В. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи його тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом Peugeot 206, д.н.з. НОМЕР_1 . Так, працівниками патрульної поліції 17 серпня 2022 року останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, що і стало причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Однак, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09.12.2022 року, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП була скасовано, а провадження по справі закрито, відтак підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не було. Крім того, відеозапис з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, був записаний 17 серпня 2022 року з 09 год. 38 хв., в той час як з протоколу слідує, що правопорушення було вчинене о 09 год. 25 хв., а тому вказаний відеозапис є недопустимим доказом по справі. Додатково, представник ОСОБА_1 зазначив, що останній є пацієнтом лікувальної програми замісної підтримуючої терапії в медичному центрі КНП ЛОР ЛОМЦ превенції та терапії узалежнень та приймає препарат «метадона гідрохлорид» у нормі 75 мг щоденно, а відповідно до методичних рекомендацій «Замісна підтримувальна терапія в лікуванні із синдромом залежності від опіоїдів», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 10.11.2008 року вживання метадону або бупренорфіну може мати слабкий вплив на швидкість реакції, але їхній вплив на стиль керування є дуже незначним, порівняно з іншими факторами, як от тип особистості. Представник зазначає, що саме метадон був виявлений у біологічному матеріалі ОСОБА_1 , який приймає його щоденно у незначній дозі, що не викликає у нього наркотичного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П.1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дії ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння. Його вина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується даними які містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 147938 від 17 серпня 2022 року;

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, № 002029 від 17 серпня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає доведеним невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п.2.9 «а» ПДР України, якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

На переконання суду, належними й допустимими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши доводи представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до переконання, що підстави для закриття провадження по справі відсутні, зокрема суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом на момент його зупинки працівниками патрульної поліції. Скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП не свідчить про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Факт перебування пацієнта на лікувальній програмі замісної підтримуючої терапії не може слугувати підставою для закриття провадження по справі, оскільки законом не передбачено винятків, які б дозволяли керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, судом враховується те, що керування в стані наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування в стані сп`яніння.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Мироненко