Справа № 346/4516/22
Провадження № 3/346/77/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складену відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 118608, 13.10.2022р. о 09.00 год. в м. Коломия по вул. Мазепи, Коломийського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Drager», ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судові засідання ОСОБА_1 тричі не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації його місця проживання. Однак, судові повістки були повернуті на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за місцем проживання».

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис у ньому та матеріали відеозапису. Отже, останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норма ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Отже, з викладеного слідує, що необхідними елементами для утворення складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом певною особою (водієм) та перебування цієї особи в стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.

В свою чергу, під керуванням транспортним засобом розуміється технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, тобто зрушення його з місця і як наслідок переміщення його в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В якості доказів вчинення адміністративного правопорушення працівником поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 118608, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6820 Drager», свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alkotest 6820 Drager», чинного до 22.07.2023р., направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в якому також зазначено, що водій від проходження огляду в КНП «Коломийська ЦРЛ» відмовився, а тому не доставлявся, копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 122 ч.1 КУпАП, рапорти поліцейських та відеозапис з портативного відео реєстратора.

При перегляді в судовому засіданні відеозапису судом було встановлено, що поліцейський підходить до двох транспортних засобів, припаркованих з порушенням ПДР та просить осіб, які перебувають на водійських місцях, надати документи для перевірки. В ході спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції вказують на виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці. Останній не погоджується та вказує на те, що транспортним засобом він не керував. У відповідь поліцейські вказують, що факт керування був зафіксований на камери зовнішнього спостереження, відеозаписи з яких вони можуть надати для перегляду та останні будуть долучені до матеріалів справи. Після цього, ОСОБА_1 вказує, що він керував транспортним засобом, однак наміру в подальшому рухатись на автомобілі не має, а тому не вбачає необхідності в проходження огляду на стан сп`яніння. Після цього, працівник поліції повідомляє, що відносно нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду та відправляється до службового автомобіля для складання матеріалів. В завершенні відеозапису ОСОБА_1 вручається копія протоколу та постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вищевказані докази в своїй сукупності належним чином підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто здійснював функції водія та був зупинений працівниками поліції саме під час руху автомобіля, матеріали справи не містять. Матеріалів відеозапису з камер зовнішнього спостереження з фіксацією керування ОСОБА_1 автомобілем, про які зазначала працівник поліції, до суду надано не було.

Крім цього, суд бере до уваги зафіксовані пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в яких він вказує, що подальшого наміру рухатися на автомобілі він не має, а за кермо повинен сісти інший водій.

Тобто, працівниками поліції не спростована та версія, що особа могла керувати автомобілем, а після його припаркування, не маючи мети подальшого руху на ньому вжити алкогольні напої та усвідомлюючи наявність стану сп`яніння, відмовитися від проходження огляду, що працівниками поліції буде розцінено, як наявність сп`яніння у водія, при цьому без фіксування керування транспортним засобом.

Пунктом 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, огляду підлягають лише водії, а відтак без доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, останній не підлягав проходженню, і в такому випадку його відмова не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, обставини керування транспортним засобом ОСОБА_1 долученими до справи працівниками поліції доказами не підтверджуються, а відтак в суду відсутні підстави вважати їх доведеними та встановленими.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 всіх елементів для утворення складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в ході розгляду справи не було доведено того факту, що ОСОБА_1 , дійсно 13.10.2022р. о 09.00 год. в м. Коломия по вул. Мазепи, Коломийського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 . Таким чином, обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в повній мірі свого підтвердження не знайшли.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Третьякова І. В.