ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1502/23
провадження №3/691/1177/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 рокуСуддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л. П.

розглянувши матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання (перебувавння): АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2023 року о 18 год. 35 хв. в м. Городище по вул. Крилова, Черкаського району, Черкаської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21061 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки траснпортного засобу та в медичному закладі відмовився, із застосуванням відеофісації на нагрудний відеореєстратор, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце проведення розгляду справи сповіщений належно та у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки в електронній формі за допогомою SMS - повідомлення за номером телефону, що зазначений в заяві, підтверджено довідкою про доставку SMS. Заяв (клопотань) не надходило. Причини не прибуття не повідомив. При цьому, 27.11.2023 року судове засідання, за клопотанням ОСОБА_1 було відкладено, та в якому останній повідомив, що з протоколом про адіміністративне правопорушення не згідний, має притензії до працівників поліції. Інших заяв (клопотань) на адресу суду не надходило.

За таких обставин, з урахуванням того, що згідно із частиною 2 статті 268 КУпАП дана категорія справ до вичерпаного переліку справ, за якими є обовязкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, вважаю за можливе здійснити розгляд адміністративних матеріалів за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними в справі письмовими доказами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Розділом 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за № 1306 передбачено обовязки водіїв транспортних засобів.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного спяніння, визначена Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735; Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та статті 266 КУпАП.

Відповідальність за статтею 130 частина 1 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і обєктивно дослідивши всі обставини у їх сукупності, вважаю вину ОСОБА_1 доведеною поза розумним сумнівом, та приходжу до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознакою - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення Серії ДПР 18 № 496602 від 20.11.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення. Протокол не містить підпису ОСОБА_1 , відмітки про його отриманння, оскільки відмовився. Заяв, клопотань, скарг протокол не містить;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що 20.11.2023 року близько 18:30 год. в м. Городище по вул. Крилова, 16, сидів у автомобілі на водійському сидіні, в цей час підїхали працівники поліції, так як мав ознаки алкогольного спяніння запропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки автомобіля, або у лікувальному закладі, відмовився, так як не їхав (не керував автомобліем), в подальшому було складено протокол;

- відеофайлами на диску, в ході дослідження яких судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в салоні автомобіля на водійському сидінні, та заперечує те, що перебував в момент зупинки автомобіля працівниками поліції за кермом та керував автомобілем. Стверджує, що просто сидів на водійському місці, бо хотів перекурити. Автомобіль не працював, фари були вимкнені, та не горіли. Повідомляє, що транспортний засіб надав в користування своєму товаришеві, учаснику АТО, який мав би поїхати по своїм справам. Також передав йому й страховий поліс та документи. В процесі діалогу з поліцейськими, які запідозрили в ОСОБА_1 стан алкогольного спяніння, говорить, що не довіряє поліції, переконує їх в тому, що він не їхав за кермом автомобіля, телефонує третій особі, яку називає адвокатом, та консультується з приводу події, що виникла. Відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння як на місці зупиники так і в медичному закладі аргументував тим, що не був за кермом в момент зупинки, та не рухався по дорозі, а просто автомобіль стояв. Йшов додому. На вулиці побачив свій власний автомобіль, який раніше передав товаришу в користування. Підійшов до автівки, відкрив дверцята, що були не замкнені, сів на місце водія. В салоні нікого не було. За поясненнями не заперечує, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Згідно частини 2 розділу І наведеної вище Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до частини 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Твердження ОСОБА_1 (письмові пояснення) про те, що не керував транспортним засобом в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, та спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме диском з відеозаписом події на якому відображено, що на момент коли працівники поліції підійшли до автомобіля ВАЗ 21061 н.з. НОМЕР_1 сидів зі сторони водія, тобто безпосередньо за кермом транспортного засобу. Інших осіб не було. В деяких моментах, як вбачається з відеозапису події, порушник веде себе досить агресивно, координація рухів порушана, має не чітку досить вимову, що дає підстави вважати, що особа перебуває в стані алкогольного спяніння.

При вирішенні питання відповідальності ОСОБА_1 також застосовую позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в п. 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії", заява № 303-A, п. 29). Та приходжу до думки, що досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим рішення ЄСПЛ в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" та в справі "Яременко проти України".

Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважаю, що докази вини ОСОБА_1 є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, які були повно та всебічно досліджені, тому приходжу до висновку про доведеність вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які помякшують або обтяжують відповідальність не встановлено.

Згідно статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При обрані міри адміністративного стягнення, враховую положення статті 33 КУпАП, характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (не встановлено), та для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, до порушника ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті 130 КУпАП.

Згідно зі статею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн..

Керуючись ст. ст. 23, 33, 36, 40-1, 130 ч. 1, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання (перебувавння): АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Згідно статті 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується штраф в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення (отримання) через Городищенський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в разі не подання такої або за результатами апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця