ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., при секретарі Білоус К. Р., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , захисника Романюка В. І., свідка ОСОБА_2 , розглянувши, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Романюка В. І. на постанову судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 грудня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 грудня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №182732, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.08.2022 року о 20 год. 10 хв. в с. Ясени керував автомобілем марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Романюком В. І. було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до

ЄУНСС: 723/2868/22 Головуюча у І інстанції: Пташник А. М.

Номер провадження: 33/822/62/23 Головуючий в апеляційній ін-ції : Давній В. П.

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Апелює, що 15 серпня 2022 року під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не керував автомобілем, д. н. з НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі, а двигун вимкнутий. Зазначене підтвердив свідок ОСОБА_2 , письмові пояснення якого наявні в матеріалах справи.

Стверджує, що його довірителем не було порушено ПДР, у зв`язку із чим працівники поліції не мали підстав, визначених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» для складання матеріалів про адміністративні правопорушення, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не зобов`язаний був виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами.

Також звертає увагу суду на те, що 14.12.2022 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області по справі №723/2942/22 виніс рішення, яким скасував постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 062582 від 15.08.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрив.

Вважає, що вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, спростовується твердження поліції про те, що 15.08.2022 року в с. Ясени ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz» д. н. з. НОМЕР_1 з непристебнутим ременем безпеки та будучи позбавлений права керування транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Романюка В. І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав наведених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вимоги зазначених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення не дотримані.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №182732 від 15.08.2022 року (а. с. 1), у вину ОСОБА_1 ставилося вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягало у тому, що він 15.08.2022 року о 20 год. 10 хв., в селі Ясени Сторожинецького району керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які були неповно досліджені судом з точки зору їх допустимості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №182732 від 15.08.2022 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписи вказаної події, які зафіксовані на відеокамери працівниками поліції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 83 від 15.08.2022 року.

Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Наявні в матеріалах справи відеозаписи із портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 (один файл тривалістю 2 хв. 27 секунд, інший 52 секунди) (диск а. с. 5), в порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, не є безперервними. З відеозаписів неможливо встановити усі обставини події, а крім того на відеозаписах не зафіксовано усієї процедури проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, роз`яснення йому його процесуальних прав, а також наслідків у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також із вказаних відеозаписів вбачається, що інспектор не встановлював та не перевіряв наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені у протоколі, і не повідомляв ОСОБА_1 , які саме ознаки вбачає у нього.

А тому, такий доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд визнає недопустимим, оскільки такий отриманий з порушенням вимог закону.

Також дослідженням матеріалів справи, встановлено, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 2) не відповідає формі, передбаченій в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, оскільки у ньому відсутні зафіксовані ознаки сп`яніння, а тому вказаний доказ, апеляційний суд також визнає недопустимим, оскільки отриманий з порушенням вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, а саме, при перегляді відеозапису з бодікамер працівників поліції, які складали протокол відносно ОСОБА_1 , останньому проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, працівниками поліції не пропонувалось, ОСОБА_1 не відмовлявся від такого огляду на місці зупинки автомобіля. Натомість ОСОБА_1 був відразу доставлений у заклад охорони здоров`я для його освідчення на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, працівники поліції в порушення вимог наведеного закону, хотіли освідчили правопорушника на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, не пропонуючи йому пройти такий огляд на місці зупинки, що на думку апеляційного суду, свідчить про грубе порушення встановленого ст. 266 КУпАП та розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, а тому апеляційний суд вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 83 від 15.08.2022 року (а. с. 3) про відмову від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння, є недійсним, а його результати не можна використати як доказ вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, бере до уваги суд і те, що факт керування особою транспортним засобом є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому для висновку про наявність складу правопорушення такий факт повинен бути встановлений та доведений доказами.

Однак на противагу зазначеного, матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

При цьому, зі змісту апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 наданих ним в апеляційній інстанції вбачається, що він категорично заперечував факт керування ним 15.08.2022 року о 20 год. 10 хв. в с. Ясени транспортним засобом марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказані обставини були підтверджені і свідком ОСОБА_2 , який був допитаний в судовому засіданні апеляційного суду.

Зазначена позиція ОСОБА_1 підтверджується і наявними в матеріалах справи відеозаписами із портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 з яких вбачається, що автомобіль марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 припаркований на узбіччі, в нерухомому стані, не далеко від нього стоїть ОСОБА_1 та до нього підходять працівники поліції.

Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, не спростовані, а тому за недоведеністю обов`язкової ознаки об`єктивної сторони - керування транспортним засобом, його вина не доведена.

Оскільки безпосередньо уповноваженою особою не було встановлено сам факт керування особою транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога співробітника поліції до даної особи пройти огляд на стан сп`яніння, носить неправомірний характер.

Крім того, вимогами ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Будь-яких інших доказів, які б беззаперечно доводили вину ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому правопорушення, матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що інспектором при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.

З урахуванням викладеного, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Романюка В. І., задовольнити.

Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В. П. Давній