Єдиний унікальний номер 725/275/23
Номер провадження 3/725/181/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2023 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Войтун О.Б., розглянувши матеріали справи які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №386569, 09.01.2023 року о 23 год. 46 хв. у м. Чернівці по вул. Авангардній, 14, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI OUTLANDER» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці. Водій пройшовши тест на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 будучи не згідним із результатом в 0.76 проміле відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога. Таким чином гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та його дії працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув. Надав суду клопотання про закриття провадженні у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно якого пояснив, що дійсно був зупинений працівниками поліції у зазначених у протоколі даті та часу. Під час спілкування із поліцейськими та перевірки ними документів, останні запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Зазначив, що він не відмовлявся від такого огляду оскільки не вживав алкоголю. Тричі він намагався пройти огляд на приладі який надали поліцейські однак результату не висвічувало. Згодом поліцейська подзвонила до колеги, щоб привезли справний технічний засіб «DRAGER», оскільки наявний у них несправний. Через деякий час, прибули інші працівники поліції та надали інший алкотестер на якому він знову пройшов тест та за його результатами працівник поліції повідомив йому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Він одразу заперечив даний факт та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, на що він погодився. Прибувши до медичного закладу виявилось, що він зачинений та поліцейські телефонували особисто лікарю та спілкувались з ним особисто. Дана обставина викликала у нього сумнів у результатах такого огляду у лікаря нарколога внаслідок чого він вирішив відмовитись від огляду у лікаря нарколога. Крім того звертав увагу на інші порушення допущені працівниками поліції.

Суддя дослідивши матеріали справи, подане клопотання, приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз зазначених норм приводить до висновку, що визначальним є наявність декількох факторів у їх сукупності, а саме керування транспортним засобом тобто фактичне виконання особою функцій водія, а також відмова особи від проведення огляду на стан сп`яніння.

Суддя звертає увагу, порядок огляду на стан сп`яніння встановлений ч. 2 ст. 266 КУпАП відповідно до якої огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У ч. 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже законодавством чітко і вичерпно встановлено порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015р., огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 розділу І Інструкції). Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п.4 розділу І Інструкції), і даний перелік ознак є вичерпним.

Із досліджених відеозаписів які надійшли із матеріалами справи судом встановлено факт зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 та підставність такої зупинки у зв`язку із тим, що у нічний час не горіла лампа габаритного ліхтаря.

Разом з тим аналізуючи події які відображені на відеозаписах, суддя зауважує, що дійти до категоричного висновку, що ОСОБА_1 перебуває із явними ознаками алкогольного сп`яніння не має підстав, оскільки ОСОБА_1 чітко розуміє та виконує вимоги поліцейського, відповідає на запитання. Порушення мови та поведінки, що не відповідає обстановці судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 намагався неодноразово пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак зробити цього на приладі який першочергово було йому надано не вдалось.

Крім того із відеозаписів встановлено, що поліцейський який прибув із іншим екіпажем патрульної поліції з іншим приладом після проходження огляду та не згоди ОСОБА_1 із результатами повідомив останнього, що огляд у лікаря нарколога ситуації не змінить та його результат (огляду) мало чим буде відрізнятись від того, що є, що на думку суду є припустимим.

Також відеозаписами підтверджуються пояснення ОСОБА_1 щодо того, що приміщення наркодиспансеру було зачинене та, що мало місце спілкування патрульного із лікарем наркологом у телефонному режимі до безпосереднього огляду ОСОБА_1 лікарем наркологом.

Розвиток таких подій в силу повідомлення поліцейським ОСОБА_1 на місці зупинки щодо результатів огляду у лікаря нарколога та спілкування поліцейським з лікарем в телефонному режимі до проведення огляду на думку суду давало обґрунтовані підстави ОСОБА_1 поставити під сумнів об`єктивність огляду лікарем наркологом та як наслідок відмовитись від проходження огляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

З положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, вбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази та з`ясувавши всі обставини справи, враховуючи причини, що зумовили відмову ОСОБА_1 , які судом визнані об`єктивними, відсутність очевидних ознак перебування у стані сп`яніння, суддя приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Приймаючи до уваги вищевикладене та керуючись ст. 130, 247, 251, 256, 266, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по адміністративній справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун