ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/111/23 Справа № 175/2078/22 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О.М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В.,

за участю:

прокурора Голушко В.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого головою Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 будучи головою Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, у порушення ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про місцеве самоврядування в України» не вжив заходів щодо недопущення конфлікту інтересів, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням розпорядження № 120 з від 07.12.2021 року «Про преміювання працівників виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради», в якому зазначив себе як премійовану особу з нагоди Дня місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що під час ухвалення оскаржуваного рішення суд не дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, не надав їм належної правової оцінки та не об`єктивно поставився до пояснень свідка.

В обґрунтування своїх доводів апелянт вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції сам головуючий суддя Бойко О.М. та його адвокат робили зауваження щодо невідповідності анкетних даних особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення з його персональними та анкетними даними. Зокрема, у протоколі невірно зазначено дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 , тоді як він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також дані про паспорт громадянина України, так як у нього зовсім інший паспорт НОМЕР_1 від 25.10.2007 р., виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області. Тобто, вже з самого початку складання оскаржуваного протоколу до нього були внесені завідомо невірні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, що в судовому засіданні його адвокат наполягав на поверненні зазначеного протоколу на доопрацювання, як такого, що не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, але суд не прийняв до уваги зазначені факти, не надав оцінку невідповідності фактичним даним та виніс оскаржувану постанову, що на думку апелянта, є підставою для скасування постанови.

Також зазначає, що під час розгляду справи допитана в якості свідка ОСОБА_2 , яка працює начальником фінансового відділу Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, пояснила, що сам особисто сільський голова ОСОБА_1 не приймає рішення щодо розміру премій працівникам виконавчих органів. Питання про преміювання органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів чітко регламентовані Постановою КМУ №268 від 09.03.2006 року, на підставі якої Сурсько-Литовською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області було винесено рішення №20-2-VІІІ від 23.12.2020 року Про преміювання, надання матеріальної допомоги сільському голові Сурсько-Литовської сільської ради, яким ОСОБА_1 і був премійований, про що є відповідні дані в бухгалтерських документах, на підставі яких йому була нарахована премія та сплачені всі податки і обов`язкові платежі.

Крім того, рішенням Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 04 січня 2021 року було затверджено Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам апарату Сурсько-Литовської сільської ради та її виконавчих органів, яким визначено порядок формування і використання фонду преміювання, умови і порядок визначення розміру премій працівникам сільської ради, умови і порядок надання працівникам матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, в тому числі до свят та видатних дат (Дня місцевого самоврядування), дія якого поширюється на всіх працівників сільської ради, в тому числі на голову, заступника, секретаря, спеціалістів та працівників обслуговуючого персоналу виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради.

Посилаючись на положення ст.280 КУпАП та лист №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що він не вступав у суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями. Підписані ним розпорядження про преміювання сільського голови узгоджуються з вимогами ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні, ЗУ Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, ЗУ Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни, а також рішень Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Крім того, премія за результатами роботи за рік та до Нового року є складовою заробітної плати. Таким чином апелянт стверджує, що відсутність приватного інтересу, в свою чергу виключає наявність реального конфлікту інтересів у особи, а відтак і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Також посилається й на те, що суд не надав оцінку діям старшого оперуповноваженого в ОВС 6-го відділу (протидії корупції) УСР в Дніпропетровській області ДСР НПУ ОСОБА_3 щодо строків та порядку складання оскаржуваного протоколу про адміністративне правопорушення. Аргументує тим, що згідно з матеріалів справи починаючи з травня 2022 року у посадових осіб УСР в Дніпропетровській області була наявна інформація про нібито порушення ним ЗУ Про запобігання корупції, так як розпочалися заходи по збору інформації щодо можливого адміністративного правопорушення з його боку, що на переконання апелянта, давало їм можливість скласти протокол про адміністративне правопорушення протягом 24 годин, як то передбачено ст.254 КУпАП. Однак, ніхто із посадових осіб, уповноважених на це ніяких дій, направлених на складання протоколу та запобігання правопорушень, пов`язаних з корупцією не вчинив.

Крім того, 29.07.2022 Дніпропетровською обласною прокуратурою було направлено лист до УСР в Дніпропетровській області ДСР НПУ, в якому було зазначено, що прокуратурою вивчено проекти трьох протоколів та матеріали щодо вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП стосовно голови Сурсько-Литовської сільської ради ОСОБА_1 та зазначено, що вказані проекти протоколів не відповідають вимогам п. 70 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади.

Тобто, зазначена інформація ще раз підтверджує, що у посадових осіб УСР в Дніпропетровській області ДСР НПУ була наявна інформація та достатні підстави для складання протоколу про, нібито, адміністративне правопорушення з його боку. Водночас, на сьогоднішній день від НАЗК не надходило ніяких повідомлень про порушення ним ЗУ Про запобігання корупції.

До апеляційного суду захисник Дунаєв В.В. не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, сам ОСОБА_1 не заперечував проти можливості розгляду апеляційної скарги без участі захисника, що, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Додатково апеляційному суду пояснив, що при підписанні розпорядження № 120 з від 07.12.2021 року про своє преміювання з нагоди Дня місцевого самоврядування він розраховував на те, що рішенням Сурсько-Литовською сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області було винесено рішення №20-2-VІІІ від 23.12.2020 року Про преміювання, надання матеріальної допомоги сільському голові Сурсько-Литовської сільської ради, йому було надано право у 2021 році призначати собі такого роду премію, тому НАЗК або сільраду про наявний у нього конфлікт інтересів він не повідомляв.

Прокурор Мануйленко І.М. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 252, 280, 283 КпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як зазначено у диспозиції ч.1 ст.172-7 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.172-7 цього Кодексу.

Згідно примітки до статті 172-7 КУпАП:

1. Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

2. У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Мотивуючи своє рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, суд першої інстанції посилався на положення законів України «Про запобігання корупції», «Про службу в органах місцевого самоврядування», висновок науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року №126/50-е щодо законодавства про боротьбу з корупцією, а також на досліджені у судовому засіданні і наведені в судовому рішенні письмові докази, зокрема на: рішення Сурсько-Литовської сільської ради від 12.11.2020 року; розрахунково-платіжну відомість та розпорядження сільського голови №120-з від 07.12.2021 року.

Згідно з рішенням № 02-1/1VIII від 12 листопада 2020 року, першого пленарного засідання першої сесії восьмого скликання Сурсько-Литовської сільської ради затверджено повноваження Сурсько-Литовського сільського голови ОСОБА_1 (а.с.16) та того ж дня, ним складено присягу посадової особи місцевого самоврядування та йому присвоєно 7 ранг 4 категорії посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції" та згідно пункту 20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Отже суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що сільський голова ОСОБА_1 відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, а отже він є суб`єктом правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Положеннями абз.2 пункту 6 Постанови Кабінету міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» №268 від 09.03.2006 року (зі змінами станом на 26.08.2021 року) передбачено, що преміювання голів обласних, районних і районних у містах рад, їх заступників, сільських, селищних і міських голів, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Рішенням другої сесії Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області восьмого скликання від 23 грудня 2020 року Про преміювання, надання матеріальної допомоги сільському голові Сурсько-Литовської сільської ради (а.с.82) було вирішено: пунктом 1 - надано згоду на щомісячне преміювання сільського голови ОСОБА_1 в межах видатків на оплату праці з урахуванням відпрацьованого часу в розмірі 30%; пунктом 2 - встановлено надбавку за досягнення в праці та за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50 % посадового окладу; пунктом 3 встановлено надання матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових проблем в розмірі середньомісячної заробітної плати; пунктом 4 виплати встановлено з 01 січня 2021 року.

Натомість, розпорядженням сільського голови ОСОБА_4 № 120-з від 07.12.2021 року Про преміювання працівників виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради (а.с.28) премійовано сільського голову Сурсько-Литовської сільської ради у грудні 2021 року ОСОБА_1 (з нагоди Дня місцевого самоврядування) у розмірі 8000 грн.

Згідно пунктів 2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, а також не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

За змістом частини першої статті 1 цього Закону приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Таким чином, реальному конфлікту інтересів характерна наявність трьох об`єктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження; протиріччя між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильних висновку про те, що голова Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області сільської ради Дніпровського району ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції», не вжив заходи щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, в порушення вимог ст. 28 цього Закону, діючи умисно, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням розпорядження №120-з від 07.12.2021 «Про преміювання працівників виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради», в якому зазначив себе як премійовану особу з нагоди Дня місцевого самоврядування. При підписанні розпорядження № 120-з від 07.12.2021 приватний інтерес ОСОБА_1 полягав у наявності в особи майнового інтересу, який полягає у отриманні в майбутньому премії та як наслідок збільшення сукупного особистого доходу на підставі особисто підписаного розпорядження, а реальний конфлікт в наявності суперечності між приватним майновим інтересом особи (в отриманні премії та як наслідок збільшення сукупного особистого доходу) та службовими повноваженнями (розпорядника коштів Сурсько-Литовської сільської ради), які впливають на його об`єктивність та неупередженість перед підписанням розпорядження.

З такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки наявний реальний конфлікт інтересів у даному випадку зумовлений тим, що сільський голова ОСОБА_1 всупереч рішенню другої сесії Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області восьмого скликання від 23 грудня 2020 року Про преміювання, надання матеріальної допомоги сільському голові Сурсько-Литовської сільської ради підписав розпорядження № 120-з від 07.12.2021 року Про преміювання працівників виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради, в якому зазначив себе як премійовану особу з нагоди Дня місцевого самоврядування.

При цьому, згідно листа Департаменту запобігання конфлікту інтересів Національного агентства з питань запобігання корупції №30-06/16529-22 від 25.07.2022 року (а.с.10), в період часу з 01.01.2021 року по 01.01.2022 року повідомлення від Сурсько-Литовського сільського голови ОСОБА_1 про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів не надходили, що не заперечував під час апеляційного розгляду сам ОСОБА_1 .

Отже висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, є обґрунтованими, належним чином мотивованими, підтверджуються сукупністю зібраних, досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом належних і допустимих доказів, які у своїй сукупності свідчать про те, що сільський голова Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюються вимоги цього Закону, діючи в межах своїх повноважень, але маючи приватний (майновий) інтерес, в порушення п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписав розпорядження № 120-з від 07.12.2021 року Про преміювання працівників виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради, в якому зазначив себе як премійовану особу з нагоди Дня місцевого самоврядування, а також в порушення п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив не пізніше наступного робочого дня про наявність у нього реального конфлікту інтересів Національне агентство з питань запобігання корупції, чим порушив вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, відповідальність за що передбачена статтею 172-7 КУпАП.

За наведених обставин апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, та не вбачає правових підстав, передбачених ст.247 КУпАП, для закриття провадження у справі.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про невідповідність протоколу №431 від 02.08.2022 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складеного відносно нього за ч.1 ст.172-7 КУпАП вимогам ст.256 КУпАП, з огляду на неправильність викладених у ньому відомостей про паспорті дані та дату народження ОСОБА_1 , оскільки вони є суто технічної помилкою, невпливають на суть протоколу про адміністративне правопорушення та не призводять до неможливості ідентифікації особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Водночас, на переконання апеляційного суду, є безпідставними також і доводи апеляційної скарги щодо порушення посадовими особами Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області ДСР НПУ строків складання адміністративного протоколу №431 від 02.08.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП виходячи з наступного.

Так, згідно ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як свідчать матеріали справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, було складено уповноваженою особою 02.08.2022 року, тобто ця дата, на думку апеляційного суду, і є днем виявлення адмінправопорушення, вчиненого ОСОБА_1 07 грудня 2021 року, що, у свою чергу, узгоджується з розясненнями, які містяться у листі Голови профільного комітету Верховної Ради України Кожемякіна А. від 11 вересня 2018 року №04-18/10-1584 (а.с.45-46).

Водночас законодавство про адміністративні правопорушення не передбачає жодних правових наслідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поза встановленим строком, передбаченим ст. 254 КУпАП.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн., у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а постанова судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2022 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО