Номер провадження: 33/813/115/23
Номер справи місцевого суду: 522/1946/22
Головуючий у першій інстанції Іоніді К. В.
Доповідач Гемма Ю. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді Гемми Ю.М.,

за участю секретаря Стоянової Л.І.,

захисника Грицюка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу захисника Грицюка Олександра Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2022 рокуу справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Суд встановив, що 08.01.2022 о 03 год. 35 хв. в м. Одесі по вулиці Приморська водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2105 д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудні портативні відео реєстратори: № 471820, № 474500, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Грицюк О.О. в інтересах ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, вказує про неналежність та недопустимість протоколу, складеного за ч.1 ст.130 КУпАП, як доказу, оскільки ОСОБА_1 зазначив, що незгоден з його змістом. Апелянт зауважує про те, що працівники поліції не мали правових підстав для витребування у ОСОБА_1 документів та подальшої перевірки на стан алкогольного сп`яніння. Судом першої інстанції не було викликано та допитано свідків у судовому засіданні. В обґрунтування доводів апелянт посилається на зміст положень ч.1 ст.130, 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також захисник зазначає, що судом не було досліджено відеозапис, долучений до протоколу, та не допитано свідка, який присутній на відео і поліцейських.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку відсутністю події адміністративного правопорушення.

Позиції сторін

В судовому засіданні захисник Грицюк О.О. в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційні вимоги, просив постанову скасувати та закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Мотиви суду

Апеляційний суд виходить з того, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року).

Згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

У відповідності до ст.266 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення правопорушення, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року перебачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п.6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши зібрані у справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 305850 від 08.01.2022, відеоматеріал з місця події, наданий працівниками поліції, та оцінивши ці докази з дотриманням вимог ст.252 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , є неналежним та недопустимим доказом з підстав незгоди особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, з його змістом, оскільки протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП і незгода з його змістом не є підставою для визнання його недопустимим доказом.

Під час з`ясування обставин справи про вчинення адміністративного правопорушення, що регламентовано засадами КУпАП, не надається оцінка діям працівників поліції щодо виконання ними посадових обов`язків. Ці питання вирішуються в порядку адміністративного судочинства та застосування положень КАСУ, а тому не підлягають перевірці доводи апелянта щодо обставин перевірки працівниками поліції документів ОСОБА_1 ..

Матеріалами справи не підтверджено наявність свідків та наявність клопотань сторони захисту про їх допит судом. Працівники ж поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, є органом, на який покладено обов`язок щодо збирання доказів, а не безпосередніми свідками у справі, які мають бути допитані судом.

Виходячи з положень ч.2 ст.266 КУпАП, у разі застосування технічних засобів відеозапису під час огляду на стан алкогольного сп`яніння, присутність свідків є необов`язковою, а тому доводи захисника про не зазначення у протоколі свідків події не ґрунтуються на законі.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було досліджено відеозапис фіксування події вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, долучений до протоколу, оскільки вони спростовуються змістом судового рішення в частині надання оцінки зазначеному доказу, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апелянт посилається в апеляційній скарзі зміст норм Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак не наводить доводів щодо їх порушення під час роз`яснення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду, жодних аргументів про порушення зазначених норм не наведено.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено ті обставини, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння.

З відеозапису, який долучено до протоколу, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції випливає, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, не заперечував обставини, за яких працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зокрема й обставини керування транспортним засобом.

При цьому працівники поліції вказали зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, від чого він відмовився.

Наведеними доказами підтверджено той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з чим, у працівників поліції були законні підстави вимагати від водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився, та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При складанні протоколу ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, але він відмовився надати пояснення по суті правопорушення, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від нього не надходило, тобто він реалізував своє право на захист.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що він не був згоден з діями працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, а тому доводи захисника про зворотне слід визнати безпідставними.

З урахуванням наведеного положення Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_1 був зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу патрульного поліції, від якого він відмовився.

На підставі вищевикладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та обґрунтовано наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Даних про те, що у справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права, зокрема, порушення права на захист при збиранні й дослідженні доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Отже, посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Грицюка Олександра Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2022 рокуу справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.М. Гемма