Справа 362/1537/22
Провадження 3/362/18/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

встановив:

21.04.2022 року о 10:35 год. у смт. Калинівка Фастівського району Київської області по вул. Центральна, 61, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Scudo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув.

Представник ОСОБА_1 адвокат Устенко І.О. (діє на підставі договору № 254 від 17.02.2022 та ордеру серія АІ № 1219246) заперечив факт вини свого клієнта у вчиненні цього правопорушення. Не заперечив факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в протоколі часі та місці, однак наголосив, що працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль під його керуванням. Оскільки ОСОБА_1 категорично заперечив факт перебування в стані наркотичного сп`яніння, а поліцейські стверджували про наявність відповідних ознак такого стану, то на цьому фоні виникла суперечка. Потім працівники поліції склали даний протокол, начебто ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. На думку захисника, працівники поліції грубо порушили процедуру оформлення матеріалів щодо його клієнта, оскільки не здійснили відео фіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння ні на бодікамеру, ні на мобільний телефон. Вважає, що працівники поліції провели огляд ОСОБА_1 без присутності двох свідків, а тому зробили неправильний висновок щодо його стану сп`яніння, а тому внесли до протоколу неправдиві відомості щодо такого стану. Просив суд закрити провадження по цій справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За клопотанням сторони захисту у судове засідання викликались свідки, дані про яких вказані у протоколі, та працівники поліції, які оформляли даний матеріал.

Свідок ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. 29.09.2022 до суду надійшла письмова заява за підписом цього свідка, де містяться відомості про те, що був очевидцем зупинки поліцейськими транспортного засобу Fiat Scudo, при цьому жоден водій не відмовлявся у його присутності від проходження огляду. Вказано, що у його присутності працівники поліції застосовували до водія якісь тести на місці зупинки. Зазначено, що у матеріалах справи наявний його підпис, однак підписав документи, не прочитавши їх.

01.11.2022 свідок ОСОБА_2 знову скерував до суду письмову заяву, де міститься інформація про те, що не має можливості прибути до суду, водночас за якою повідомляє суд про неможливість прибути в судове засідання, при цьому підтримує письмові пояснення, які наявні в матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_3 та працівник поліції, який оформляв даний протокол, у призначені судові засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді даної справи, суд установив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» чітко передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735 перелічені такі ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із фабулою ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки п.2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, <…> на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої. Таке фіксування відбувається на наявний у поліцейського спеціальний технічний засіб відеозапису, а разі його відсутності у присутності двох свідків.

У випадку, що розглядається, поліцейськими залучено двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Щодо оцінки досліджених судом доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні було досліджено письмові матеріали справи, а саме:

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.04.2022;

-письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 21.04.2022, за якими ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння, поліцейський пред`явив ОСОБА_1 вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, той відмовився у присутності двох свідків.

Не зважаючи на процесуальну позицію захисника Лук`янова О.С. щодо невизнання вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Щодо посилань сторони захисту з приводу того, що зупинка транспортного засобу була неправомірною є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, бо питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для закриття провадження у справі. Крім того, стороною захисту не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки 21.04.2022 транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Не заслуговують на увагу і твердження сторони захисту, щодо того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, оскільки згідно з даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.04.2022, водія ОСОБА_1 того дня о 10: 45 год. було направлено на відповідний огляд, який не проведено через відмову останнього.

При цьому суд критично ставиться до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , які надійшли на адресу суду 29.09.2022, з огляду на таке.

Так, до даного протоколу додано письмові пояснення (пояснення-1) свідка ОСОБА_2 , де він вказує, що у його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Ці пояснення не є шаблонними і заздалегідь роздрукованими на спеціальних бланках, а заповнені синьою кульковою ручкою, і підписані свідком.

У ході судового розгляду, 29.09.2022, до суду надійшли письмові пояснення (пояснення-2) цього ж свідка, де зазначає, що у його присутності ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також там зазначено про те, що у попередніх поясненнях наявний його підпис, однак їх не читав. Там же зазначає, що бути присутнім у судових засіданнях не має можливості через зайнятість, а тому просить його до суду не викликати.

Суд констатує, що пояснення-2 подані особисто цим свідком через канцелярію суду у той день ( 29.09.2022), коли дана справа була призначена до розгляду з викликом цього свідка.

Надалі, 01.11.2022 до суду надійшла заява від цього ж свідка, де вказує про те, що надані пояснення у матеріалах справи підтримує.

Оскільки зміст пояснень-1 і пояснень-2 є діаметрально протилежним, то суду невідомо, які саме пояснення підтримує цей свідок.

Водночас суд зауважує, що при розгляді справи оцінюються усі докази, які досліджуються судом, у їх сукупності. Оскільки пояснення-1 свідка ОСОБА_2 повністю узгоджуються з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , а також з іншими письмовими доказами, то суд бере до уваги саме пояснення-1 свідка ОСОБА_2 , які він надавав у день оформлення цього протоколу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому клопотання про закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника, невизнання своєї вини та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283-285, 289, 298, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 гривень судового збору.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п"ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко