Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1136/22
Провадження № 3/382/30/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП),

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 181270 від 13.10.2022 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що 13.10.2022 року о 16 год. 44 хв. в с. Двірківщина по вул. Яготинська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП. Правопорушення вчинено двічі протягом року.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв до суду від нього не надходило. Судові повістки направлялася на адресу місця проживання, яку ОСОБА_1 вказав під час складення протоколу, що підписаний ним без заперечень, проте від нього повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, він повідомлявся шляхом опублікування відповідного оголошення на сайті суду. Тож ОСОБА_1 вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. У зв`язку з цим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП його присутність у вказаній категорії справи не є обов`язковою.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні Смірнов проти України (рішення від 08.11.2005 року у справі Смірнов проти України , заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі Каракуця проти України ( Karakutsya v. Ukraine ), заява № 18986/06, § 71).

Наведені обставини дають підстави для критичної оцінки процесуальної поведінки ОСОБА_1 та свідчать про намір останнього у такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності.

Прокурор повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Під час розгляду справи встановлено, що 13.10.2022 року о 16 год. 44 хв. в с.Двірківщина по вул. Яготинська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. За ст. 130 КУпАП притягувався до адміністративної відповідальності двічі протягом року (постанови від 22.12.2021; 04.08.2022). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 181270 від 13.10.2022 р., даними тесту на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатору Alcotest 6810 виробництва Drager (результат 2,62 ‰), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.10.2022 року, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, витягом з бази даних АРМОР від 13.10.2022 року, копією постанови серії ВАБ № 626227 від 13.10.2022 року, поясненнями ОСОБА_1 в яких він зазначив, що вину визнає, розпискою ОСОБА_2 про отримання автомобіля від 13.10.2022 року, а також відеозаписом. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння за його згодою проведено поліцейським у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. Також, він без жодних заперечень поставив свій підпис у відповідній графі акту огляду на стан алкогольного сп`яніння "з результатами згоден". Крім того, протокол ним підписаний також без жодних зауважень, пояснень чи заперечень.

Окремо суд звертає увагу на досліджений в судовому засіданні відеозапис події, долучений поліцейськими на ДВД-диску, з якого вбачається, ОСОБА_1 в установленому законом порядку пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager, який показав результат 2,62 ‰. При цьому, жодних заперечень чи зауважень щодо процедури огляду або його результатів ОСОБА_1 не висловив. Крім цього, на відеозаписі чітко вбачаються у ОСОБА_1 очевидні ознаки алкогольного сп`яніння та він повідомив поліцейським, що вживав алкогольні напої.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено. Підстави для конфіскації транспортного засобу відсутні, оскільки з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , знаходиться у його приватній власності (відповідно до протоколу серії ДПР18 № 181270 від 13.10.2022 року та постанови серії ВАБ № 626227 від 13.10.2022 року транспортний засіб «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 ).

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, дане правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху та потенційно небезпечним для суспільства, а також становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини по даній справі, суд вважає призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 3 ст. 130, ст. ст. 30, 40-1, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, стягнувши з нього 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA 0010001,код класифікації бюджету 21081300) та позбавити права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років та без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0026001, код класифікації бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя М. М. Нарольський