ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/69/23
провадження № 3/753/714/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Цимбал І.К., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області Ніжинського району, українця, громадянина України, зареєстрований АДРЕСА_1 , старший механік - водій 1 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 РСП, солдат за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 на посаді старший механік - водій 1 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 РСП, солдат.

Встановлено, що солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 12, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Згідно вимог ст. 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на військовослужбовців покладаються загальні обов`язки.

Згідно зі статтею 130 Статуту внутрішньої' служби Збройних Сил України внутрішній порядок досягається, зокрема: глибоким розумінням, свідомим і неухильним виконанням військовослужбовцями обов`язків, визначених законами України та військовими статутами Збройних Сил України; чіткою організацією бойової підготовки; зразковим бойовим чергуванням та несенням служби добовим нарядом; неухильним виконанням розпорядку дня.

Відповідно до статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Відповідно до статті 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України розподіл часу у військовій частині протягом доби і протягом тижня здійснюється згідно розпорядку дня., яким встановлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу підрозділів, штабів. Розпорядок дня встановлюється командиром (начальником) відповідно до завдань, покладених на військову частину, та залежно від пори року.

Частиною другою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Натомість солдат військової служби ОСОБА_1 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення адміністративного правопорушення, яке виразилось у самовільному залишенні військової частин НОМЕР_1 .

02.01.2023 о 17 год. 30 хв. солдат ОСОБА_1 , встановлено, що солдат 29.12.2022 ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину та повернувся до військової частини о 19 год. 15 хв. 02.01.2023.

Жодних підтверджуючих документів щодо поважності відсутності на службі не надав, командування військової частини та свого безпосереднього начальника не повідомляв.

Таким чином у період з 29.12.2022 по 02.01.2023 солдат ОСОБА_1 самовільно залишив місце служби без поважних причин, в умовах військового стану.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Водночас, законодавець надає визначення поняття демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати мирного часу (оголошення якої дає підстави для закінчення особливого періоду).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалось.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 521/12726/16-ц зазначив, що в Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час.

Тобто, дане адміністративне правопорушення вчинено в умовах особливого періоду), що підвищує його суспільну небезпеку.

Таким чином, будучи солдатом ОСОБА_1 у порушення вимог ст. ст. 11, 12, 14, 16, 49, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», нехтуючи своїми функціональними обов`язками, вчинив діяння в умовах особливого періоду, що виразилось у самовільному залишенні місця служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38 ч.3 ст.172-15, 221, 247, 279-280, 283-285 Кодексу України про Адміністративні правопорушення, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення та притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Дарницького районного суду м.Києва протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: