ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/28/23 Справа № 226/668/22 Суддя у 1-й інстанції - Клепка Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сакуна В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Димитрівського міського суду Донецької області від 29 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в локомотивному депо в

м. Покровськ машиністом електровозу, мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 176571 від 05.06.2022 року вбачається, що 05.06.2022 року о 20-16 год. біля буд. № 47 в мікрорайоні «Молодіжний» в м. Мирноград Донецької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів) і в порушення п. 2.5 ПДР відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 2610» та у закладі охорони здоров`я.

Постановою Димитрівського міського суду Донецької області від 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На вказану постанову захисник Сакун В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 ,подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому не є водієм в розумінні ПДР, а відтак у останнього відсутній обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР пройти огляд на стан сп`яніння. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано яким саме технічним засобом пропонується пройти огляд на стан сп`яніння. Зауважує, що відмова від проведення огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована при двох свідках, однак матеріали справи таких відомостей не містять. Вказує, що матеріали провадження не містять підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , тому зупинка останнього є незаконною. Зазначає, що в розгляді даної адміністративно-деліктної справи повинен брати участь прокурор, а оскільки він не приймав участь, оскаржувана постанова є незаконною. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 та його адвокат Сакун В.А. були належним чином повідомленні продату, час та місце апеляційного розгляду, неодноразово були застосовані засоби щодо забезпечення їх участі в судовому засіданні, проте вони в судове засідання не прибули, а тому вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за його відсутності та його адвоката.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що слід поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.

Оскільки ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження лише на 1 день, в умовах воєнного стану, вважаю на необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП прямо встановлено адміністративну відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 176571 від 05.06.2022 року (а.с. 1);

- копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2);

- поясненнями ОСОБА_2 , наданими під час складання адміністративних матеріалів (а.с. 3);

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 05.06.2022 року (а.с. 4);

- копією посвідчення водія ОСОБА_1 (а.с. 5);

- довідкою про отримання ОСОБА_1 водійського посвідчення (а.с. 6);

- відеозаписом подій 05.06.2022 року за участю ОСОБА_1 (а.с. 7).

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Зокрема ознаками алкогольного сп`яніння згідно п. 3 р. 1 вищевказаної інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що поліцейським було визначені ознаки алкогольного сп`яніння останнього, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Таким чином, поліцейським було встановлено наявність ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а отже, були законні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Особа, яка керує транспортним засобом повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями повинні знати ПДР та їх дотримуватися. Так, п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту. Таким чином, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.

З перегляду відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 в ході спілкування з поліцейськими непрямо підтвердив факт керування транспортним засобом, перебував на водійському сидінні, тож на момент виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння він був водієм у розумінні ПДР, тож доводи апеляційної скарги з цього приводу є безпідставними.

Посилання апеляційної скарги щодо обов`язкової участі прокурора при розгляді справ даної категорії є безпідставними, адже діючими положеннями КУпАП не передбачено імперативної вимоги участі прокурора в розгляді справ даної категорії. Посилання апелянта на рішення ЄСПЛ є безпідставним оскільки в даній справі розглядалось питання притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП (злісна непокора), тож не має відношення до справи ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення технічних засобів та підстав для зупинки транспортного засобу є безпідставними з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Таким чином, КУпАП не передбачає вимоги щодо зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення приладу, яким пропонується водієві пройти огляд на стан сп`яніння, а також необхідності зазначення підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи наявний відеозапис, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тож необхідності залучати двох свідків у поліцейських не було. Таким чином, дані доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката Сакуна В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику Сакуну В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Димитрівського міського суду Донецької області від 29 вересня 2022 року відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Сакуна В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Димитрівського міського суду Донецької області від 29 вересня 2022 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова