Справа № 711/6635/22
Номер провадження 3/711/40/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участю: секретаря Стєніної А.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, ІПН в матеріалах справи відсутній,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу від 26.11.2022 серії ААД № 352224, ОСОБА_1 26.11.2022 о 09 год. 20 хв. керував автомобілем «MERCEDES BENZ VITO» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на 916+817 км траси М-30 «Криничанська станція патрульної поліції» Криничанського району, Дніпропетровської області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 26.11.2022 він не знаходився в стані наркотичного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейських. Поліцейський ОСОБА_2 запевняв його, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події не є проблемою, адже приїхавши в м. Черкаси він може звернутися у медичний заклад та пройти огляд самостійно і надати відповідну довідку в суд. Тобто він просто його обдурив і хотів, щоб скоріше він підписав протокол і покинув місце зупинки. Він далі продовжив рух на автомобілі і в м. Черкаси його знову зупинили працівники поліції для перевірки документів, і під час розмови з ними він повідомив про подію, яка з ним відбулася. На що самі поліцейські йому повідомили, що ОСОБА_2 просто його обдурив і щоб він негайно поїхав в ЧОНД і здав відповідні аналізи, що він і зробив. Відповідно до акту хіміко-токсикологічного дослідження № 837 від 08.12.2022 та виписки з амбулаторної картки № 2058 КНП «ЧООНД» станом на 26.11.2022 він не мав ніяких ознак сп`яніння, в тому числі і наркотичного. Що в котре підтверджує правдивість його доводів. Крім того, поліцейським ОСОБА_2 не були роз`яснені його права, в протоколі не зазначено конкретні дії щодо ухилення від огляду, а лише констатовано факт такої відмови, а також, якщо є підставі вважати, що особа яка керує транспортним засобом перебуває в стані сп`яніння, її необхідно відсторонити від керування транспортним засобом, що не було зроблено поліцейським Комаровим С.С. Тому просить закрити провадження відносно нього за відсутності складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи та заслухавши ОСОБА_1 суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Крім того, ст. 53 вказаного Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння затверджений спільним Наказом МВС України та МОЗ України N 1452/735 від 09.11.2015 року "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції", зареєстрованого в Мін`юсті України за N 1413/27858 від 11.11.2015 року.

Згідно п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно до п. 1 розділу 9 Інструкції, якою визначено особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто з аналізу нормативних актів, які регулюють порядок направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, суд вважає, що огляду підлягають не всі водії, а тільки ті, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксована підписом ОСОБА_1 , але на відеозаписі відсутній сам факт роз`яснення прав.

Як вбачається з рапорту поліцейського А.Питуна, 26.11.2022 о 09.20 хв. за адресою 916+817 км траси М-30 «Криничанська станція патрульної поліції» Криничанського району, Дніпропетровської області був зупинений автомобіль MERCEDES BENZ VITO» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці) і водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій відмовився. Даний факт зафіксований на камеру 472212. На водія ОСОБА_1 був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсторонено водія від керування, а ТЗ переданий тверезому водію. Посвідчення водія вилучено і виданий тимчасовий дозвіл.

На підтвердження зазначених обставин органом поліції надано відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

З відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук і звужені зіниці очей) та запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння, від проходження якого він не відмовлявся, а погоджувався проїхати до медичного закладу, лише питав, хто його потім привезе на місце зупинки тому що він поспішає. Також, поліцейським ОСОБА_2 не було роз`яснено ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння наступає така сама відповідальність, як і за керування в стані сп`яніння, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, по прибуттю до м. Черкаси ОСОБА_1 звернувся до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

З акту № 837 хіміко-токсикологічних досліджень від 08.12.2022 вбачається, що ОСОБА_1 проведено 07.12.2022 хіміко-токсикологічне дослідження сечі, зібраної 26.11.2022 та доставленої в лабораторію 28.11.2022 з метою визначення наркотичного сп`яніння, результат дослідження тести негативний.

З виписки з амбулаторної картки № 2058 від 26.11.2022 КНП «ЧОНД» ЧОР вбачається, що ОСОБА_1 звернувся 26.11.2022 о 13.45 год. до наркологічного диспансеру для проведення огляду на стан сп`яніння і йому встановлений діагноз: «ознак сп`яніння не виявлено. Тверезий. Факту вживання амфетаміну, метамфетаміну, марихуани, метадону, опіатів не встановлено».

Таким чином, доводи ОСОБА_1 , підтримані ним в судовому засіданні, що в нього був відсутній намір ухилитись від огляду на стан сп`яніння, матеріалами справи та відеозаписом не підтверджені.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху не доведена належними і допустимими доказами, і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. О. Комплєктова