Справа №522/732/23
Провадження №3/522/778/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Донцов Д.Ю. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Полку управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно адміністративного протоколу серії ААД №428162 від 22.12.2022 року, 22.12.2022 року о 18 год. 30 хв. в м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 123, водій керував авто Lexus NX200T д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення координації рухів, почервоніння очей, запах з порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та медичному закладі відмовився у присутності свідків.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 за ст.130 КпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав через канцелярію суду письмові пояснення відповідно яких просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

ОСОБА_1 зазначає, що залишив автомобіль Lexus NX200T д/н НОМЕР_1 біля будинку № 123 по вулиці Мала Арнаутська в місті Одесі, та згодом побачив як біля автомобілю знаходяться інспектора патрульної поліції, підійшовши до автомобілю, інспектора поліції повідомили, що автомобіль припарковано з порушенням правил дорожнього руху, та попросили передати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився, передав документи та неодноразово вибачився з приводу події, оскільки не побачив ворота перед транспортним засобом. Надалі інспектор поліції Лункова О.В. неодноразово повідомила про необхідність здійснити перепаркування автомобілю, у зв`язку з чим ОСОБА_1 здійснено пересування автомобілю на декілька метрів ліворуч. Після чого інспектор поліції та невідомі особи почали звинувачувати ОСОБА_1 у керуванні автомобілю в неадекватному стані, а саме інспектор зверталась до особи, що притягається до адміністративної відповідальності з вимогами, з яких фактично неможливо було встановити вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я. Фактично діалог з працівниками поліції та невідомими особами, які були обурені стоянкою автомобілю проводився напружено на підвищених тонах, та ОСОБА_1 був обурений тим, що саме інспектор поліції спонукав його здійснити перепаркування транспортного засобу та йшли мова про складення адміністративних матеріалів з приводу порушення правил стоянки, а після виконання вимоги інспектора про перепаркування автомобілю, його почали звинувачувати в іншій події без роз`яснення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, без надання відповідного направлення до медичного закладу, а з вищезазначених фраз «вы под чем-то» та «поехали на воробьева» неможливо було встановити закону вимогу інспектора поліції про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тим паче інспектором не було зазначено які саме ознаки сп`яніння має особа. Особа, що притягається до адміністративної відповідальності вважає, що зазначене в протоколі не відповідає дійсності, оскільки медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зовсім не йшла мова, а з приводу медичного закладу не було складено відповідного направлення, з якого б можливо було з зрозуміти, яку саме вимогу має інспектор поліції, можливо саме «воробьева» є назвою закладу, про що ОСОБА_1 невідомо. Також відповідно пояснень, особа звернула увагу на те, що під час спілкування з інспекторами поліції спочатку дійсно перебували стороні особи, документи яких в присутності ОСОБА_1 не було встановлено, одна особа жіночої статті, яка була обурена стоянкою автомобілю під диктовку інспектора поліції писала пояснення, разом з тим під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, свідків, які зазначені в ньому не було, тому ОСОБА_1 невідомо які саме особи зазначені в графі свідків, та хто проставив підпис біля їхніх особистих даних.

На думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності мале місце провокація правопорушення з істотними порушенням його прав, не було належним чином роз`яснені права особи, з приводу обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення, не було роз`яснено, які саме ознаки та якого саме сп`яніння на думку інспектора наявні, не було складено направлення до медичного закладу охорони здоров`я, в усній формі не було зазначено, який саме огляд вимагає пройти інспектор поліції. ОСОБА_1 звернув увагу суду на фабулу протоколу, відповідно якої зазначено, що відмова зафіксовано в присутності свідків, яких не було при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, а були лише спочатку події щодо неправильної стоянки автомобілю. Також особа, що притягається до адміністративної відповідальності звернув увагу суду, що після провокації правопорушення особу не було відсторонено від керування транспортним засобом, отже з початку події до завершення, а саме ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, інспектор поліції діяла в порушення процедури складення адміністративних матеріалів, що в сукупності ставить під сумнів скоєння інкримінованого адміністративного правопорушення. Додатково зазначено про можливість врахування практики Одеського апеляційного суду, а саме висновків викладених в постанові від 12.08.2022 року по справі №522/1752/22.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено наступне.

В судовому засідання суд дослідив наявні в матеріалах справи відеозаписи, а диск містить один відеофайл, події 22 грудня 2022 року, загальною тривалістю 35 хв. 03 секунди, та складається з чотирьох фрагментів, а саме:

1)Id реєстратора 471361, з 18:24:59 по 18:37:58;

2)Id реєстратора 471361, з 18:37:58 по 18:52:58;

3)Id реєстратора 471361, з 18:52:58 по 18:56:34;

4)Id реєстратора 473257, з 19:55:09 по 19:57:35.

З першого фрагменту відео з часу 18:24:59 судом встановлено, що автомобіль Lexus NX200T д/н НОМЕР_1 в порушення вимог ПДР України розташовувався безпосередньо в місці виїзду з двору, починається спілкування інспектора патрульної поліції та чоловіком, який підтвердив, що автомобіль належить йому, та передав документи інспектору поліції. О 18:26:17 вбачається спілкування інспектора, який повідомляє про необхідність від`їхати після чого буде виписаний штраф, також присутня особа, на місці події запитує чи тверезий водій, на що інспектор поліції о 18:26:25 зазначає про необхідність спочатку від`їхати, після чого інша особа, присутня на місці події о 18:26:34 звертається до інспектора поліції зазначаючи, щоб зафіксувала ті обставини, що він за кермом. О 18:26:57 інспектор поліції повторно повідомляє чоловіку про необхідність перепаркування автомобілю, після чого чоловік сів за кермо та здійснив переміщення автомобілю на місце стоянки ліворуч на декілька метрів.

На тому ж фрагменті відео о 18:34:13 після перепаркування транспортного засобу відбувся діалог інспектора поліції та водія, з якого вбачається, що інспектор поліції запитує водія з приводу вживання чогось та запропонування проїхати на експертизу з приводу чого виник спір, оскільки водій запевнив, що він не здійснював рух транспортним засобом, а лише здійснив перепаркування автомобілю за вимогою інспектора поліції. Інспектор поліції переважну частину діалогу спілкується російською мовою та вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння, не визначаючи якого саме алкогольного чи наркотичного були висловлені в формі: «проехать на экспертизу», «вы отказываетесь с нами ехать?», «я вам еще раз предлагаю проехать с нами», «вы будете ехать с нами на воробьева?». Остання вимога інспектора поліції була зафіксована о 18:35:15 в наступній формі: «Я вам останній раз пропоную проїхати з нами до воробьева». На що водій повторно зазначає, що виконав вимогу інспектора поліції щодо перепаркування автомобілю. Після чого інспектор поліції повідомила: «Тоді ми на вас состовляем протокол по відмові».

З другого фрагменту відео, судом встановлено, що о 18:39:10 свідок почала складати письмові пояснення, о 18:44:30 інспектор поліції, яка вела діалог з водієм повідомляє водію про необхідність зазначення в поясненнях, що водій здійснив стоянку з порушенням, після чого сів за руль, перемістив автомобіль, після чого почав пригати та виникли підозри.

З третього фрагменту, судом встановлено, що о 18:52:58 свідок зачитує пояснення, які долучені до матеріалів справи, та зазначає, що на її думку у водія були ознаки алкогольного сп`яніння чи вживав наркотики, та попросила інспектора поліції провести перевірку на що водій відмовився. О 18:53:40 свідок прощається з інспекторами та йде з місця події з невстановленою особою.

З четвертого фрагменту, судом встановлено, що фіксація розпочинається з камери іншого інспектору поліції та встановлено час 19:55, отже годину відеофіксування не відбувалось, та зазначений фрагмент містить ознайомлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з системного аналізу положень ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 5 розділу II «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026 (далі Інструкція «1026), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

За змістом підпунктів 1) та 2) п. 1 розділу VII Інструкції 1026 поліцейським забороняються самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу, а також примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Так, зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді.

Зазначене вбачається із положень п. 2 розділу І Інструкції 1026, відповідно до якого застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Аналіз цієї норми дає підстави стверджувати те, що за допомогою відеореєстратора повинна фіксуватись уся процедура виявлення та фіксації адміністративного правопорушення.

Крім того, за змістом п.п.1-5 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Порядок № 1452/735) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання особою функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Судом встановлено, що працівниками поліції, на яких покладений обов`язок щодо забезпечення доказової бази у справі, не здійснено правильного і точного складання адміністративного матеріалу, зокрема, не виконано вимогу щодо вчинення відеозапису події з моменту початку виконання службових обов`язків, зокрема з моменту виявлення поліцейськими автомобілю Lexus NX200T д/н НОМЕР_1 , відеозапис наданий суду містить перерви у запису тривалістю однієї години.

Також судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки співробітники поліції користуючись ситуацією, що даний автомобіль заважав руху іншим транспортним засобам та поліцейські не вчиняли дій по прибиранню авто фактично спонукали ОСОБА_1 особисто переїхати за кермом автомобіля з місця стоянки біля виїзду з двору на місце паркування поруч. При цьому поліцейські не могли не вбачати і повинні були вбачати наявність у ОСОБА_1 таких ознак алкогольного сп`яніння, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, але незважаючи на це жодним чином не перешкоджали ОСОБА_1 сісти за кермо і переїхати на місце паркування, а навпаки неодноразово наголошували про необхідність вчинення таких дій, вважаючи таким чином факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння доведеним.

Частина 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», зокрема, передбачає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

За змістом ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735(далі Інструкція).

Згідно з п. 1 ІІ Розділу зазначеної Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.8 ІІ Розділу вказаної Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно установити наявність двох обставин, а саме: 1) що особа керувала транспортним засобом; 2) ця особа знаходилась в стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В порушення зазначених положень Інструкції, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 428162 від 22.12.2022 року, складеного стосовно ОСОБА_1 , який надійшов на розгляд до суду, зазначено, що 22.12.2022 року о 18 год. 30 хв. в м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 123, водій керував авто Lexus NX200T д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення координації рухів, почервоніння очей, запах з порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та медичному закладі відмовився у присутності свідків.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису, судом встановлено, що працівник УПП в Одеській області не роз`яснила особі, що притягається до адміністративної відповідальності, які саме ознаки сп`яніння було виявлено, не було роз`яснено про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, інспектором не було складено направлення до медичного закладу охорони здоров`я, вимоги щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки не було встановлено.

Також суд, критично ставиться до наявних в матеріалах справи поясненнях свідка ОСОБА_2 , оскільки зазначена особа, написала пояснення на вимогу інспектора поліції, які не узгоджуються з наданим відеозаписом.

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні відеозаписів з камери поліцейського суд вбачає, що фактичні обставини, які передували складанню протоколу не відповідають змісту протоколу. Так, з відеозапису чітко видно та чути, що інспектор поліції не повідомила про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не запропонувала проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та не роз`яснила про направлення особи до закладу охорони здоров`я. Матеріали справи не містять письмового направлення особи до закладу охорони здоров`я.

За таких обставин, матеріали справи взагалі не містять у собі належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 було належним чином запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, та факт його відмови від проходження вказаного огляду, яка не викликає сумнівів у її дійсності.

Крім того, суд приймає до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява N 926/08), беручи до уваги передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення, та виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Виходячи з положень ст.8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу Пол та Одрей Едвардз проти Сполученого Королівства / Paul and Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Також, суддя зазначає, що направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року, тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи в суді, встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 10, 24, 33, 130, 221, 247, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КпАП України - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Д.Ю. Донцов