Справа №: 398/3622/22
провадження №: 3/398/228/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

"26" січня 2023 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Я.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградської області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює охоронцем в АПК «Артем», про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.10.2022 року серія ААБ №023560, 18.10.2022 року о 10 год 50 хв в м.Олександрія, на перехресті по вул.Гетьмана Мазепи (колишня назва вул.Г.Сталінграда), ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 1118, днз НОМЕР_1 , виїжджаючи з території житлових будинків на дорогу по вул.Гетьмана Мазепи (колишня назва вул.Г.Сталінграда), не дотримавшись вимог дорожнього знаку 2.1 ПДР України «Дати дорогу», не надав переваги в русі автомобілю «MAZDA», днз НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль «MAZDA» здійснив зіткнення у задню частину автомобіля ВАЗ 2118. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.11 ПДР України та вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 02.12.2022 року свою вину не визнав, пояснив, що коли він виїжджав з двору житлових будинків на відстані приблизно 150 метрів він бачив лише вантажний автомобіль, автомобіля ОСОБА_2 на цьому проміжку дороги не було.

Захисник ОСОБА_1 Швець С.В. в судовому засіданні 02.12.2022 року підтримав пояснення останнього, також додав що автомобіль «MAZDA» рухався з явним перевищенням швидкості руху, оскільки навіть в умовах екстренного гальмування, не зміг вчасно зупинитися та вдарив автомобілем марки ВАЗ 1118 в його задню частину. Просив призначити по справі інженерно-транспортну автотехнічну експертизу та надати час для підготовки питань, які необхідно поставити на вирішення експерта. Також зазначав про необхідність допитати в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_2 .

За клопотанням представника ОСОБА_1 Швеця С.В., в судовому засіданні 02.12.2022 року був допитаний свідок ОСОБА_3 , дружина ОСОБА_1 , яка була у якості пасажира в автомобілі ВАЗ 1118, та перебувала на передньому пасажирському сидінні. Пояснювала, що коли вони виїзжджали з території житлових будинків на трасу, вони оба пересвідчились у відсутності автомобілів на смузі для руху на яку вони виїжджали. Автомобіль «MAZDA» в`їхав в задню частину їх автомобіля коли вони вже закінчили виконувати маневр повороту.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні 08.12.2022 року пояснив, що від дійсно трохи перевищив швидкість, але за таке перевищення швидкості навіть до адміністративної відповідальності не притягують, тому якщо б автомобіль ОСОБА_1 раптом не виїхав на дорогу ніякого зіткнення не було б. Вважає, що саме через порушення ОСОБА_1 правил виїзду на проїжджу частину сталась дана ДТП. Також зазначав що удар прийшовся в задню частину автомобілем марки ВАЗ 1118, тільки лише тому, що він вчасно розпочав гальмування, в іншому випадку удар прийшовся б в бокову частину автомобіля ВАЗ 1118.

Представник ОСОБА_2 Ковальов А.І. в судовому засіданні 08.12.2022 рокупідтримав пояснення ОСОБА_2 .

За клопотанням представника ОСОБА_1 Швеця С.В. та з урахуванням думки ОСОБА_2 , судом 20.12.2022 року було винесено постанову, якою справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було направлено до Кропивницького відділення Київського НДІСЕ для проведення інженерно-транспортної автотехнічної експертизи.

20.01.2023 року на адресу суду надійшло клопотання експерта, відповідно до якого останній просить надати для дослідження встановлені та оцінені судом наступні дані:

- дані про віддаленість автомобіля Mazda 3 від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху (в момент, коли автомобіль ВАЗ 1118 почав виїжджати на проїзну частину вул. Г.Сталінграду);

- дані про час руху автомобіля ВАЗ 1118 з моменту його виїзду на проїзну частину вул. Г.Сталінграду до моменту зіткнення; - надати дані про кут та напрямок нахилу проїзної частини вул. Г.Сталінграду в напрямку руху м автомобіля Магсіа 3 (спуск чи підйом - у разі наявності нахилу); - надати до огляду автомобілі Мазда 3 та ВАЗ 1118; - узгодити з експертом дату, час та місце огляду ТЗ; - забезпечити безперешкодний доступ до ТЗ з можливістю всебічного огляду.

При неможливості доставки вказаних автомобілів до експертної установи (м. Кропивницький, вул. Героїв-рятувальників, 13Г), забезпечити доставку експерта до об`єктів дослідження та в зворотному напрямку.

В судовому засідання 26.01.2023 року захисник ОСОБА_1 Швець С.В. відмовився від свого клопотання про проведення інженерно-транспортної автотехнічної експертизи причини ДТП, оскільки вважає, що навіть за умови виконання клопотання експерта останній не матиме об`єктивної змоги встановити винуватця ДТП. Крім того, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 порушень п.16.11 ПДР України, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.10.2022 року. Так, п.16.11 ПДР України передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення правил проїзду нерівнозначних перехресть. Згідно п.1.10 ПДР України місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Разом з тим, ОСОБА_1 виїжджав з території житлових будинків на проїжджу частину, а не з другорядної дороги на головну. Також захисник зазначив, що в разі якщо б ОСОБА_2 не перевищував встановлену швидкість руху зіткнення транспортних засобів можна було б уникнути, тому вважає, що саме останній є винуватцем ДТП.

Представник ОСОБА_2 Ковальов А.І. в судовому засіданні 26.01.2023 року пояснив, що на його думку саме ОСОБА_1 винен у вчиненні ДТП, оскільки виїжджаючи з території житлових будинків на проїжджу частину мав надати перевагу в русі автомобілю, яким керував ОСОБА_2 . При цьому, погодився, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення п.16.11 ПДР України, на його думку останній порушив вимоги п.10.2 ПДР України - виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає. Крім того, вважає, що провадження у справі має бути закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки на даний час з моменту вчинення ДТП пройшло вже більше трьох місяців.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Швеця С.В., потерпілого ОСОБА_2 , його представника Ковальова А.І., свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Диспозиція ст. 124 КУпАП України передбачає вчинення особою певних дій (порушення Правил дорожнього руху), певні наслідки як обов`язковий елемент об`єктивної сторони цього правопорушення: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст.213,221 КУпАП, є лише розгляд справи.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) суд констатував, що у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд констатує, що вжив всіх допустимих заходів для того, щоб віднайти істину по справі та суд не може виходити за межі своєї компетенції та ставати на будь-яку сторону по справі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.10.2022 року серія ААБ №023560, ОСОБА_1 , інкримінується порушення п.16.11.ПДР України, а саме, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

При цьому, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_4 виїжджаючи з території житлових будинків на дорогу по вул.Гетьмана Мазепи (колишня назва вул.Г.Сталінграда), не дотримавшись вимог дорожнього знаку 2.1 ПДР України «Дати дорогу», не надав переваги в русі автомобілю «MAZDA», днз НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , порушив вимоги п. 16.11 ПДР України, внаслідок чого автомобіль «MAZDA» здійснив зіткнення у задню частину автомобіля ВАЗ 2118.

Як вбачається з наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 та його захисника Швеця С.В., свідка ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_2 та його представник Ковальова А.І., ОСОБА_1 виїжджав саме з території житлових будинків, а не з другорядної дороги на головну.

Приписи ч.2 ст.19 Конституції України зобов`язують органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Суд розглядає справи в межах інкримінованих порушень ОСОБА_1 та зважує, що в ході судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження порушення останнім пункту 16.11 ПДР України, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.10.2022 року серія ААБ №023560.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

В силу ст. 38 КУпАП України, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності і діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно положень пп. «а» ч. 1ст. 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

Враховуючи що суд не вбачає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. ст.38, ст.124, ст.247, ст.284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя Я.М. ПОДОЛЯК