Справа № 307/353/23
Провадження № 3/307/133/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований за адресою в АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №044691 вбачається, що 24.01.2023 року, о 00 год. 20 хв. в с. Калини по вул. Джона Ленона, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, марки "TOYOTA RАV 4", державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи, вину не визнав. Пояснив, що того дня в нічну пору доби, разом з своєю дружиною, він приїхав в магазин, що на автомобільній заправній станції. Оскільки він був у нетверезому стані, автомобілем керувала його дружина ОСОБА_2 . В той час коли, дружина зайшла до магазину, а він залишався на подвір, біля автомобіля до нього під`їхали працівники поліції. В цей час двигун автомобіля не працював та такий був закритий, оскільки ключі знаходились у водія його дружини. Не заперечуючи свого стану алкогольного сп`яніння він намагався пояснити, та показати, що водій автомобіля знаходиться у приміщенні магазину та казав, що не керував транспортним засобом, а тому саме з цих причин відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак всі його заперечення, до уваги взяті не були. Також додав, що йому нічого невідомо про складення відносно нього, постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 121-3 КУпАП копії якої, йому не надавалася.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за даною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову від проходження відповідного огляду. При цьому суб`єктом цього адміністративного правопорушення є особа, яка керує транспортним засобом, що утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

Таким чином для встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, слід встановити чи доводиться належними та допустимими доказами, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння, як особою, яка керує транспортним засобом.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та вимог норм КУпАП.

З п. 2 ч.1 Розділу ІІ наведеної Інструкції передбачено, що під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Для попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні (п. 1 ч.1 ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію»).

Порядок використання спеціальних засобів фіксації регульовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену Наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026.

Із переглянутого під час розгляду справи відеозапису вбачається, що на відеозапис було зафіксовано, момент коли ОСОБА_1 перебуваючи на подвір`ї неподалік біля автомобіля марки «Nissan», ознак роботи двигуна якого з відео не спостерігається, не заперечуючи факт вживання алкогольних напоїв, на запитання поліцейського: "Ви керували цим транспортним засобом?» (00:25 хв. відеозапису), відповідає: «Ні» та на 2:05 хв. відеозапису показує на приміщення магазину, пояснюючи, що там знаходиться водій автомобіля. (а.с.4).

Під час розгляду справи встановлено, що вказаний відеозапис, в порушення вимог пункт 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в частині вимог щодо безперервності відеозйомки, не фіксує, як моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 чи перебування останнього за кермом автомобіля так і самого процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснення ОСОБА_1 прав передбачених ст. 268 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 під час розгляду справи показала, що у її чоловіка ОСОБА_1 було день народження та того вечора не допускаючи його до керування своїм транспортним засобом, вона особисто відвезла його до магазину, що на автозаправній станції в с. Калини. На автозаправній станції, вони обоє вийшли з автомобіля, двигун якого вона вимкнула, а ключі забрала з собою. Коли вона зайшла в приміщення магазину, її чоловік залишався на подвір`ї. Повернувшись з магазину, чоловік пояснив, що до нього підходили працівники поліції, однак коли вона вийшла з магазину, ні працівників поліції, а відповідно й складення протоколу про адміністративне правопорушення вона не бачила.

Оцінюючи в сукупності досліджений відеозапис та відображені на ньому обставини події, пояснення ОСОБА_1 та покази свідка ОСОБА_2 , які є логічними та цілком узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, які дійсно мали місце 24.01.2023 року о 00 год. 20 хв., приходжу до висновку про наявність достатності підстав, дійти переконання того, що ОСОБА_1 того критичного дня транспортним засобом, не керував.

Інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, що саме ОСОБА_1 о 00 год. 20 хв. 24 січня 2023 року був за кермом та керував автомобілем марки «Nissan» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять, відтак всі досліджені судом докази тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Сама ж по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121-3КУпАП, яка ОСОБА_1 не вручалася та на момент розгляду справи, не набула законної сили, не спростовує наведених висновків, щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, на користь ОСОБА_1 свідчать також протиріччя, які містяться в матеріалах справи. Зокрема з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що такий відповідно до п.1 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, відсторонявся від керування транспортним засобом, як водій стосовно якого у поліцейського є достатні підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах

З огляду на викладене суд вважає, що наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не дають суду підстав дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

У зв`язку з наведеним, вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи, викладене, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.М. Бряник