Номер провадження: 33/813/198/23
Номер справи місцевого суду: 496/2512/22
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Власенко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 06.12.2022 року в адміністративній справі відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в КП «Великодолинське» на посаді водія, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 06.12.2022 року визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Не погоджуючись з постановою Біляївського районного суду Одеської області від 06.12.2022 року ОСОБА_1 30.12.2022 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта» подав апеляційну скаргу, відповідно до прохальної частини якої вбачається, що апелянт просить суд скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області від 06.12.2022 року, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Сторона захисту вважає, що в матеріалах справи не має жодного доказу, який би прямо вказував на те, що ОСОБА_1 13.06.2022 року о 23:40 год в с. Маякі, Одеської області по вул. Богачова, 86 керував автомобілем марки «Хюндай», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутній відеозапис зупинки зазначеного автомобіля, а також при складанні протоколу не було залучено в передбаченому законом порядку свідків.

Свідок ОСОБА_2 відмовився від своїх свідчень, які він надав поліції у своїх письмових поясненнях, тому що його, взагалі, не було під час затримання п`яних чоловіків у тому числі і ОСОБА_1 . Потім, щоб себе якось вигородити почав говорити, що ОСОБА_1 нібито сказав йому, що вони приїхали за спиртним, але не зазначив, що, саме, ОСОБА_1 був за кермом. Та, взагалі, він нічого не бачив. Висновок, що ОСОБА_1 та його знайомі приїхали на автомашині, він зробив зі слів ОСОБА_1 , який був п`яний.

На запитання суду щодо свідчень, які зазначені в письмових поясненнях, ОСОБА_2 пояснив, що не читав те, що написав поліцейський.

Покази ОСОБА_2 неможливо брати до уваги, тому що сказавши неправду один раз, як йому можна вірити в другий раз.

Свідок ОСОБА_3 одразу зазначив, що він стояв на зміні та з 23 до 24 години побачив, що біля супермаркету «Таврія» йдуть три чоловіки. Коли вони підійшли ближче стало зрозуміло, що вони знаходяться в стані алкогольного сп`яніння. На запитання сторони захисту він пояснив, що ніяку автомашину під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, не зупиняв. Але потім на запитання суду став надавати суперечливі покази та невпевнено заявив, що нібито ОСОБА_1 розповів йому, що він приїхав до сільської ради, а також він бачив рух автомобіля з включеними фарами, автомобіль був один, більш транспортних засобів не було, але модель автомобіля він не пам`ятає.

Суд приймає до уваги сумнівні покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не зупиняли зазначений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Суд взяв до уваги те, що ці два свідка повідомили суду, що спілкуючись з п`яним ОСОБА_1 , останній сказав, що він приїхав на автомобілі до магазину.

Отже свідки не тільки не зупиняли автомобіль, а і не бачили ОСОБА_1 за кермом в стані алкогольного сп`яніння, вони, нібито, дізналися про це (керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння) від самого ОСОБА_1 .

Інших доказів в справі немає.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що дійсно був сильно п`яний та з своїми знайомими вирішили купити шаурму, пішли, але були затримані військовослужбовцями, стався конфлікт, але він не керував своїм автомобілем.

За таких обставин, в матеріалах справи відсутні допустимі та достовірні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або з ознаками сп`яніння відповідно до обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому недоведеним є факт, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вказане в протоколі правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною статті 130 КУ ПАП.

23.01.2023 року апелянт в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не надсилав. Про дату, час та місце народження справи був сповіщений належним чином.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9А ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №322265 від 14.06.2022 року, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення та який в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» власноручно написав: «выпил бокал пива»;

Висновком КНП «Біляївська багатопрофільна лікарня» Біляївської міської ради щодо результаті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №28 від 14.06.2022 року, у відповідності до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат Аlco-test №01898 0,51‰ алкоголю;

Під час розгляду справи судом першої інстанції в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що він стояв на зміні. З 23 до 24 години він побачив, що біля супермаркету «Таврія» йдуть три чоловіки. Коли вони підійшли ближче стало зрозуміло, що вони знаходяться в стані алкогольного сп`яніння. У одного із них не було документів, він пояснив, що документи знаходяться в автомобілі. Він пішов разом з ним до автомобіля за документами. Під час розмови чоловік пояснив, що вони приїхали на автомобілі. Автомобіль стояв біля в`їзду до сільської ради. Далі вони викликали наряд поліції. Він особисто не бачив ОСОБА_1 за кермом автомобіля і автомобіль не зупиняв, але він бачив, як автомобіль приїхав. ОСОБА_1 розповів йому, що він приїхав до сільської ради. Він бачив, як автомобіль рухався. Він подумав, що це приїхала тер.оборона. З автомобіля вийшли три чоловіки і направились в супермаркет «Таврія». Вони запитали у них, чому вони порушують комендантську годину. Вони відповіли, що приїхали за добавкою в «Таврію» чи «АТБ». Він бачив рух автомобіля і включеними фарами. Автомобіль був один, більш транспортних засобів не було. Модель автомобіля він не пам`ятає;

Рапорт поліцейського ВРПП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Федоровича М.Я., в якому зазначено про те, що працівники Національної Гвардії України зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 судом до уваги не прийнято, оскільки цей факт спростовується показами допитаних в судовому засіданні нацгвардійців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно ч. 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, а також в Інструкції №1452/735.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи апелянта щодо проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння з порушенням норм законодавства у зв`язку з відсутністю свідків, а також відеозапису вказаних дій, що б виключав необхідність залучення працівниками поліції свідків в даному випадку.

Свідок ОСОБА_2 в суді першої інстанції відмовився від своїх свідчень, які він надав поліції у своїх письмових поясненнях, тому що його, взагалі, не було під час затримання п`яних чоловіків у тому числі і ОСОБА_1 . Пізніше зазначив, що ОСОБА_1 нібито сказав йому, що вони приїхали за спиртним, але не зазначав, що, саме, ОСОБА_1 був за кермом. Висновок, що ОСОБА_1 та його знайомі приїхали на автомашині, він зробив зі слів ОСОБА_1 , який був п`яний.

На запитання суду щодо свідчень, які зазначені в письмових поясненнях, ОСОБА_2 пояснив, що не читав те, що написав поліцейський.

З огляду на вказані обставини. апеляційний суд критично ставиться до наданих вказаним свідком показів.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вказує, що провина водія підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення, який не може бути визнаний беззаперечним доказом вини особи, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є суперечливими.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення огляду ОСОБА_4 щодо вживання алкоголю під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, відсутня відео фіксація, та не були залучені свідки фіксації адміністративного правопорушення, що суперечить нормам законодавства.

Враховуючи, що в даному випадку не долучено жодного доказу про керування ОСОБА_1 автомобілем к стані алкогольного сп`яніння, підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП немає.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі. Крім цього, процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні докази об`єктивної та суб`єктивної сторони, тобто факту саме керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 06.12.2022 року скасувати.

Провадження у адміністративній справі відносно, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в КП «Великодолинське» на посаді водія, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ста 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк