П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/25/23

04 січня 2023 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценко О. О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта загальна середня, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , громадянку України, за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №291229, складеного 03 січня 2023 року інспектором СЮП відділення поліції №2 (смт Богородчани) лейтенантом поліції Ярич Н. І., ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених статтею 150 СК України обов`язків щодо забезпечення виховання своїх трьох малолітніх дітей, внаслідок чого остання з 27 грудня 2022 року по 28 грудня 2022 року залишила дітей без належного нагляду.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, пояснила, що дітей дійсно залишила дома під наглядом свекрухи, оскільки їздила на похорони родича, але вказаний факт мав місце до 27 грудня 2022 року. Коли вона повернулась у неї виник конфлікт із свекрухою ОСОБА_2 та остання написала на неї заяву до поліції.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відсутні належні та достатні докази, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП не доведена.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і повне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до норм чинного КУпАП, суддя вирішує справу за обставинами, суттю та наслідком правопорушення, які викладені у протоколі.

За змістом ч.1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Викладаючи у протоколі суть адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не зазначено, що дії, передбачені ч. 2 ст. 184 КУпАП, вчинені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення. Відсутня в матеріалах справи і копія постанови суду, яка б набрала законної сили, про притягнення останньої до до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, виклад діянь, які ставляться у вину правопорушнику, має бути конкретизований, тобто у формулювання адміністративного правопорушення мають включатися всі ті дії (бездіяльність), що відповідають опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, якою передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Слід також зауважити, що можливість перекваліфікації дій правопорушника чинним КУпАП не передбачена, а обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не підтверджені належними доказами.

Подані суду на дослідження докази не дають підстав для того, щоб зробити категоричний висновок про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених статтею 150 СК України обов`язків щодо забезпечення виховання своїх малолітніх дітей, а лише протокол, не може бути достатнім та належним доказом на підтвердження цих обставин.

Відповідно до змісту ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених у справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 2 ст. 184 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії ознаки саме такого правопорушення.

Основними засадами судочинства, визначеними у ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 "Право на справедливий суд" Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Вимагання від особи надання доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах, за відсутності належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, приходжу до висновку, що провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283-284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: