ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П. розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, за ч.5 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06.11.2022 о 17 год. 25 хв. в с.Северинівка по вул..Централь, Жмеринського району, Вінницької області громадянин ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21013» державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року08.10.2022 року постанова БАВ № 183810 за ч.2 ст.126 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху.

За вказаним фактом інспектором СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Галкіним С.С. було складено протокол серії ААБ № 243461 від 06.11.2022 року, за ч.5 ст.126 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Смірнов С.М. в судовому засіданні просив закрити справу за наступних підстав. Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі. Так, за ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, якими передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Однак, копія процесуального рішення на підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за наведеними нормами Закону , що дало підставу для кваліфікації дій останнього саме за ч. 5 ст. 126 КУпАП - відсутня в матеріалах справи, довідка заступника начальника Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області В.Нагорного не є таким процесуальним документом і не може підтверджувати обставину притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Оскільки чинне адміністративне законодавство не передбачає можливості органу, який розглядає адміністративну справу, самостійно визначати правову кваліфікацію складу вчиненого правопорушення (перекваліфіковувати склад правопорушення, обирати частину статті), а також такий орган не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст.ст. 9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. За ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП складений на основі спотвореної інформації, яка не доведена доказами, що не відповідає дійсним обставинам справи, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Особа яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , підтримав думку та позицію свого захисника, просив справу закрити. На додаткові поставлені запитання суду повідомив, що пояснення які висвітлені начебто ним, котрі додані до матеріалів справи в повній мірі не правдиві, оскільки він дійсно був 06.11.2022 року біля 16:00 17:00 год. в с.Северинівка, Жмеринського району, куди приїхав на автомобілі своєї знайомої ОСОБА_2 , які пасажир із знайомим ОСОБА_3 , (прізвища та місця проживання останнього йому невідоме). Останній пішов до родича по справам, сказавши що повернеться через 40 хвилин а ОСОБА_1 просто пересів за кермо авто та чекав ОСОБА_3 . Коли під`їли до авто працівники поліції, він намагався пояснити, що автомобілем не керував, і лише сидить та чекає товариша, на що працівник поліції сказали аби той не намагався їх обманути, склали адміністративний протокол, та власноруч написали пояснення нікого не чикаючи, оскільки сильно поспішали, запропонували підписати документи, а вразі відмови підписувати сказали що заберуть авто на штраф майданчик, в зв`язку із чим ОСОБА_1 вимушений був підписати протокол. Будь- яких очевидців та свідків даної події при працівниках поліції не було, вказаним транспортним засобом в дійсності не керував, оскільки посвідчення не отримував, та раніше притягувався за вказане правопорушення до відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі. Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як вбачається із матеріалів справи будь якої фіксації вчинення вказаного правопорушення у будь-який спосіб працівниками поліції не здійснювалося, а також не зазначено жодного свідка, очевидця та понятого при проведенні фіксування вказаного правопорушення, що як порушення норм як процесуального так і матеріального характеру.

Вищевикладене свідчить про те, що працівниками національної поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при фіксуванні вчиненого правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП не дотримано у повній мірі норми закону та інших підзаконних нормативних актів, про що свідчить відсутність при матеріалах адміністративної справи, відповідних очевидців правопорушення, а також відеодоказів вчинення зазначеного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За викладених обставин та у сукупності із іншими фактами по справі суд дійшов висновку щодо недоведеності винуватості особи за критерієм "поза розумним сумнівом" - доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п. 65 рішення "Коробов проти України").

Отже, оскільки фіксування можливого вчиненого адміністративного правопорушення проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП вважається недійсним, а тому провадження у справ на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 33, 126, 221, 252, 266, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 126 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Порощук П.П.