ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали, направлені з Головного управління ДПС в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Хмельницьким РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, дата видачі 10.02.2004 року,яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , середня заробітна плата за попередні шість місяців складає 31789 грн., відомості відсутні про утримання не повнолітніх дітей, яка працює головним бухгалтером КНП «СП №1» ОМР, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, зокрема протоколу №51/15-32-07-08 про адміністративне правопорушення від 12.10.2023 року, головний бухгалтер КНП «СП №1» ОМР ОСОБА_1 вчинила правопорушення порядку ведення податкового обліку згідно Акту перевірки від 12.10.2023 №27589/15-32-07-08/20:

- п.44.2 ст.44, п. 134.4.1, п.п. 133.4.2., п.п. 133.4.3 п. 133.4 ст. 133, пп. 14.1.47 п. 14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44 пп.162.1.3. п.162.1 ст.162, пп.163.1.1. п.163.1 ст.163, абз. «е» пп.164.2.17. п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1. ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.4, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, абз. «а» п.176.2 ст.176, ст.51, з урахуванням ст.52-1 та п.69.2 ст.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого призвело до заниження: податку на прибуток за період 01.04.2019 р.-31.12.2022 р. у сумі 2 554 532 грн., податку на доходи фізичних осіб всього у сумі 1 136 031,67 грн. за період з 01.04.2019 р. - 30.06.2023 р., військового збору у сумі 77 629,61грн. за період з 01.04.2019 р. - 30.06.2023 р.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення №51/15-32-07-08 від 12 жовтня 2023 року додано: копію наказу про призначення на посаду, копію паспорту, довідки про РНОКПП, витяг з реєстру територіальної громади, довідка про середню заробітну плату, копію сторінок 1, 2, 9-25, 32-47, 53-57 акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СТОМАТОЛОГІЧНА ПОЛІКЛІНІКА №1» ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ…» №27589/15-32-07-08/20 від 12.10.2023 року; копія акту про неможливість вручення та підписання акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СТОМАТОЛОГІЧНА ПОЛІКЛІНІКА №1» ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ…» №27589/15-32-07-08/20 від 12.10.2023 року.

19.12.2023 року в судове засідання з`явився адвокат Лях Р.М., що діє в інтересах ОСОБА_2 , надав до суду вмотивоване заперечення на протокол про адміністративне правопорушення з проханням закрити адміністративне провадження по справі № 522/20954/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутності складу адміністративного правопорушення; ч.1 ст.163-1 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Належним чином повідомлений ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП - адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП: обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

20 жовтня 2023 року ГУ ДПС в Одеській області складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СТОМАТОЛОГІЧНА ПОЛІКЛІНІКА №1» ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ…» №27589/15-32-07-08/20 від 12.10.2023 року.

На підставі вказаного Акту було складено Протокол про адміністративне правопорушення відносно головного бухгалтера КНП «СП №1» ОМР ОСОБА_1 .

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , як головний бухгалтер, вчинила правопорушення, яке полягає у веденні податкового обліку з порушенням чинного законодавства.

Як вбачається з тексту протоколу, головний державний інспектор відділу якості перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області вдався до довільного цитування норм права, не пояснюючи та не наводячи доказів в чому полягає саме полягає його вина, не розкриваючи суті вчиненого ним порушення порядку ведення податкового обліку, тощо.

Наведене в протоколі не свідчить про відсутність на підприємстві податкового обліку та про порушенням встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а вказані обставини щодо заниження, завищення сум податків не відповідають дійсності з наступних підстав.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних, в чому саме полягає суть вчинених ним дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, не вказано в чому саме полягало порушення порядку ведення податкового обліку, яка форма її вини щодо таких дій.

Загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України не описують складу правопорушення та його суті.

Формулювання протоколу в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, тобто у ньому не викладено, які конкретно протиправні дії чи бездіяльність по порушенню ведення податкового обліку вчинила особа, що притягається до відповідальності, це позбавляє його можливості ефективно захищатися від обвинувачення робить неможливим об`єктивний розгляд справи, перевірку наявності чи відсутності в його діях складу правопорушення.

Положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, між іншим, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

З огляду на це, на суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення положеннями статті 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Вимогами частини 1 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення недодано жодного письмового доказу щодо скоєння особою зазначеного адміністративного правопорушення, зокрема в повному обсязі акту про результати документальної планової перевірки та інших відомостей, необхідних для вирішення справи.

До протоколу про адміністративне правопорушення податковим органом не додано всіх сторінок акту перевірки, а саме відсутні наступні аркуші акту: з 3-8, 26-31, 48-52, що являється грубим порушенням.

Так, акт перевірки є єдиним документом, що наданий до суду та на який податковий орган посилається як на доказ здійснення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. При цьому, відсутність повного тексту акту перевірки в матеріалах справи позбавляє суд належним чином оцінити даний доказ та викладені ним висновки.

Водночас, відповідно до п. 15 Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 N 566 - до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказані недоліки позбавляють можливості об`єктивно, повно та неупереджено вирішити питання про наявність чи відсутність вчинення правопорушення, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В Постанові N 11 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" також зазначено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу, вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19.06.2020 року у справі №140/388/19:

Акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Про усталеність даної практики Верховного Суду свідчать наступні постанови: від 25.04.2023 року у справі № 520/3328/2020, від 08.06.2023 року у справі №640/15023/19, від 22.04.2022 року у справі №813/2521/17

В силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 54.5. ст.54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 86.8. ст. 86 ПКУ, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

При цьому, п.56.1 ст. 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З наведених норм права вбачається, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Наведена норма закону є бланкетною, тому в протоколі повинно бути зазначено, який конкретно закон визначає суб`єктом цього правопорушення головного бухгалтера.

Відтак, в матеріалах справи відсутні будь-які достатні та належні докази, що свідчили б про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1. ст.163-1 КУпАП .

Окрім того, Протокол про адміністративне правопорушення, складений з численними порушеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02 липня 2016 року N 566 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 р. за N 1046/29176 (надалі Інструкція), виходячи з наступного.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Крім того, із системного аналізу норм КУпАП вбачається, що процесуальні права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються уповноваженим на складання протоколу суб`єктом на момент його складання. Відповідно до матеріалів справи, при складанні протоколу вказані вимоги закону не були виконані.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів вбачається, що він складався за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у ньому в порушення вимог ст.256 КУпАП, відсутні підписи ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу, та про те, що йому роз`яснено його права та обов`язки, й надано можливість останньому надавати пояснення.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Як передбачено п. «а» ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною ОСОБА_2 України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Таким чином, не роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення його процесуальних прав або ж відсутність відповідної відмітки про неможливість реалізації роз`яснення таких, є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч. 1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Диспозиція ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ та організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ст.163-1 КУпАП, є, в тому числі, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку. Таке правопорушення є формою активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

За змістом зазначених норм, наявність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Даних про об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, протокол не містить, оскільки не визначено у чому саме полягає порушення ведення податкового обліку, а зазначені лише наслідки порушення.

Відповідно до п. 54.5. ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 86.8. ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

При цьому, п.56.1 ст. 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З наведених норм права вбачається, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки, так як в силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Як вбачається з наданої до суду представником ОСОБА_1 адвокатом Ляхом Р.М. копії «Адміністративного позову про скасування визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 14.11.2023 р. № 29438/15-32/07-06, від 14.11.2023 р. № 29373/15-32/07-08, від 14.11.2023 р. № 29372/15-32/07-08, від 14.11.2023 р. № 29449/15-32/07-08, від 14.11.2023 р. № 29453/15-32/07-08, від 14.11.2023 р. № 29455/15-32/07-08», з відміткою про отримання документу Одеським окружним адміністративним судом 19.12.2023 року.

Зі змісту копії адміністративного позову вбачається, що податкові повідомлення-рішення від 14.11.2023 р. № 29438/15-32/07-06, від 14.11.2023 р. № 29373/15-32/07-08, від 14.11.2023 р. № 29372/15-32/07-08, від 14.11.2023 р. № 29449/15-32/07-08, від 14.11.2023 р. № 29453/15-32/07-08, від 14.11.2023 р. № 29455/15-32/07-08 складені ГУ ДПС в Одеській області на підставі акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СТОМАТОЛОГІЧНА ПОЛІКЛІНІКА №1» ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ…» №27589/15-32-07-08/20 від 12.10.2023 року.

Згідно з абз. 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З огляду на те, що вказані податкові-повідомлення рішення, що складені на підставі акту перевірки, на який посилається податковий орган, оскаржені в судовому порядку, відповідні податкові-повідомлення рішення є неузгодженими, а отже, висновки про вчинення ОСОБА_1 правопорушення згідно з протоколом №51/15-32-07-08 про адміністративне правопорушення від 12.10.2023 року є передчасними.

Оскільки опис події вчиненого проступку, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП, не зазначена об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, а матеріали справи не містять інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_2 правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.163-1 КУпАП, отже, є всі підстави вважати про відсутність складу правопорушення, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно з п.39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 1, 7, 9, 10, 11, 163-1, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Хмельницьким РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, дата видачі 10.02.2004 року,яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , середня заробітна плата за попередні шість місяців складає 31789 грн., відомості відсутні про утримання не повнолітніх дітей, яка працює головним бухгалтером КНП «СП №1» ОМР, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Л.С. Єршова