САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/260/23
Провадження №3/726/263/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки за національністю, працюючої менеджером ТОВ «Меблі Сіті», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , - про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

29.01.2023 о 17:50, по АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , висловлювала погрози та образи в сторону своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом із нею за однією адресою, чим спричинила їй психологічне насильство. Таким чином своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вказала про те, що у них з мамою 29.01.2023 виник конфлікт з приводу її лікування, так як остання не бажає лягати до медичної установи. Розмова відбувалася на підвищених тонах, однак жодних неправомірних дій не вчиняла. Наразі примирилися, намагаються вирішити конфлікти між собою. Вперше на неї склали протокол, раніше не притягувалася до відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила суду, що саме вона викликала поліцейських 29.01.2023, оскільки донька розпочала сварку. Такі сварки виникають не вперше і не вперше донька на неї кричить та психологічно ображає її. Дійсно мала раніше післяродову депресію та лікувалася. Наразі не може піти на лікування, оскільки займається вихованням сина. Просила не накладати стягнення на доньку, намагатимуться врегулювати свої суперечки мирним шляхом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані у ній докази, надавши їм відповідну правову оцінку, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року. Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п.п. 3, 7, 14, 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.173-2 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 242745 від 29.01.2023 (а.с.1); даними письмової заяви потерпілої ОСОБА_2 від 29.01.2023 у яких остання просить прийняти міри щодо її доньки ОСОБА_1 (а.с.2); письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 у яких остання вказує на вчинене донькою 29.01.2023 психологічне насильство по відношенню до неї за місцем їх спільного проживання (а.с.5), даними форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.3-4).

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю.

Разом з тим, враховуючи особу правопорушниці, а саме те, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, беручи до уваги те, що остання намагається вирішити конфлікт із потерпілою мамою, бажає знайти спільну мову, а дане порушення не потягло за собою будь-яких наслідків, що негативно вплинули на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, одразу ж було припинене, вважаю, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним, а тому останню можливо звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, що за своїм видом буде справедливим для її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Згідно 22 КУпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

На підставі наведеного, керуючись, ст.ст. 22, 33, ч.1 ст. 173-2, 251, 284, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та оголосити їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

СуддяС. А. Асташев