Справа № 703/5112/23 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Холодняка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, об`єднанні матеріали справи, які надійшли від відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець ВХО «стрілець», РНОКПП: НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 від 11.10.2023 р., про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 123, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

ОСОБА_1 , 11 жовтня 2023 року о 18 год. 45 хв., в м. Сміла по вул. Громова, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_3 , виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 20.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №313198 від 24.10.2023 року, ОСОБА_1 , 24 квітня 2023 року в м. Сміла, вул. Б. Хмельницького, керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що свою провину за вчинення порушення вимог п. 20.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 123 КУпАП, визнає повністю та щиро розкаюється. В частині порушень вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову від проходження освідування в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння він не визнає повністю. Вважає, що це повна нісенітниця, він ніколи не вжив наркотичних засобів, був у тверезому стані, повністю врівноважений. Поліцейські не проводили ніяких дій, щодо виявлення в нього ознак наркотичного сп`яніння, як зазначено в протоколі, що могло бути підставою для подальшого його направлення до медичного закладу на освідування для виявлення наркотичного сп`яніння. Окрім цього зазначив, що є військовослужбовцем, який має відповідні сертифікати від нарколога та психіатра, наркотичні засоби ніколи не вживав. Поліцейські йому запропонували пройти освідування в ЧОНД м. Черкаси, у зв`язку з тим, що він поспішав на службу, тому він не погодився їхати саме в ЧОНД. Проходження на стан сп`яніння в лікарні м. Сміла, йому не пропонували, вважає, що пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння саме у ЧОНД м. Черкаси, було здійснено навмисно. Тому просив закрити провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник адвокат Холодняк В.М. через канцелярію суду надав письмове клопотання з додатками в якому детально виклав свою правову позицію, а також просив, за ч.2 ст. 123 КУпАП, не карати суворо його підзахисного - ОСОБА_1 , оскільки він є військовослужбовцем, і як водій виконує поставлені перед ним бойові завдання. Що стосується нібито порушення ОСОБА_1 , вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, просив на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Холодняка В.М., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст. ст.245,251,252,280 КУпАП,суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Факт скоєння адміністративного правопорушення за 2 ст.123 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 в його вчиненні підтверджуються:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія АДБ №401049 від 11.10.2023 року;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, Федорова Д.К.від 12.10.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.10.2023 р., який відповідно до ст. 63 Конституції України, відмовився від надання пояснень;

- відеозаписом які надані до матеріалів справи.

Згідно довідки ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 29.03.2023 р.

Частина 2 статті 123 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Отже, диспозиція ч.2 ст. 123 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку п.20.5 (в) ПДР України, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог ПДР України.

Згідно до п.20.5 (в) ПДР України, рух через переїзд забороняється, якщо: увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що в діях, ОСОБА_1 , наявний склад адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.123 КУпАП.

Водночас, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується порушення Правил дорожнього руху, а саме: п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає три окремих склади адміністративного правопорушення, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів; 3) відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, або у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом. Обов`язковою ознакою правопорушення є саме факт керування транспортним засобом водієм.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, відео файли не містять процесу складання адміністративного протоколу, роз`яснення ОСОБА_1 його права відповідно до ст.ст.10,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, в т.ч. його право на захист та отримання правової допомоги, які вказані в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

З наданих доказів до матеріалів справи, не вбачається, що поліцейськими вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване п.3 (с) ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника-одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автоматичне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», заява 61406/00, п.53 та від 21жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України».

Таким діями поліцейські порушили права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 18 лютого 2020 року у справі 524/9827/16-а.

Таким чином, докази отримані поліцейськими на підтвердження скоєння ОСОБА_1 правопорушення, у зв`язку з порушенням права особи на захист, є недопустимими.

Згідно змісту направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції слідує, що 24.10.2023 в 13 год.25 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий по АДРЕСА_2 , інспектором СРПП ВП №2 Черкаського РУП Ніколенко І.О., направлявся до закладу охорони здоров`я до ЧОНД м. Черкаси в зв`язку з тим, що в результаті огляду, проведеного поліцейським виявлені ознаки сп`яніння зіниці очей не реагують на світло, млява мова, виражене тремтіння пальців рук. В розділах: огляд проводився за допомогою та результати огляду, зазначено «відмовився»

Відповідно до ст.31 Закону України від 02.07.2015 року, №580-VІІІ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото кінозйомки, відеозапису, засобів фото кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення правил дорожнього руху.

Серед іншого необхідно вказати, що п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. №100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратора) працівниками патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі №760/3696/16-а (ЄДРСРУ №72089270), постанова Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17, адміністративне правопорушення № К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ №82707106).

Однією з підстав (у сукупності) для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності може бути «не повідомлення про проведення зйомки на боді-камеру» (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.07.2019 року у справі №524/832/17, адміністративне правопорушення № К/9901/23762/18 (ЄДРСРУ №83104486).

В матеріалах справи міститься диск з відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля поліції та нагрудної камери працівника поліції.

На першому відеозаписі, який зроблений з відеореєстратора службового автомобіля зображено, як попереду поліцейського автомобіля рухається автомобіль марки ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_3 , який був зупинений поліцейськими до якого підійшли працівники поліції. З лівої сторони водій подав у дверне вікно документи поліцейському та перевіряв їх. Інший поліцейський з правої сторони автомобіля ВАЗ-2106 перевіряв документи в пасажира. Будь-який аудіозвук в даному записі відсутній. Будь-які інші особи (свідки) були відсутні.

На другому відеозаписі, який зроблений з нагрудної камери поліцейського розпочинається зображення з того, що присутній чоловік, який назвався ОСОБА_1 , та поліцейський в присутності двох осіб чоловічої статі, пояснив, що ними був зупинений автомобіль, яким керував даний громадянин за порушення правил дорожнього руху, де останній керував без ременя безпеки, під час спілкування з водієм в нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, не реагування на світло, тремтіння рук та запропоновано проїхати до Черкаського обласного наркологічного диспансеру на освідування для встановлення наркотичного сп`яніння.

На відеозаписах відсутні будь-які дії працівників поліції щодо огляду ОСОБА_1 на виявлення в нього ознак наркотичного сп`яніння.

В матеріалах адміністративної справи містяться пояснення від 24.10.2023 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких вони 24.10.2023 були присутніми під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , який відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в Черкаському обласному наркодиспансері.

Відповідно до ч.2, ч.3, ч.4 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали адміністративної справи не містять факту застосування відеозапису поліцейськими під час проведення огляду ОСОБА_1 та виявлення в нього ознак, якіб свідчили про його наркотичне сп`яніння, а також, що в ОСОБА_1 звужені зіниці очей і на світло нереагують, тремтіння пальців рук.

За змістом письмових пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_3 слідує, що вони не були присутніми під час огляду водія ОСОБА_1 і виявлення в нього ознак наркотичного сп`яніння та застосування при цьому поліцейськими спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п.6 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МОЗ України і МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

З матеріалів адміністративної справи слідує, що під час огляду 24.10.2023 водія ОСОБА_1 на виявлення в нього ознак наркотичного сп`яніння, поліцейськими не дотримано положень ст.266 КУпАП, що є відповідним порушенням.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того матеріалами адміністративної справи підтверджено, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2106 в м. Сміла по вул. Б.Хмельницького, Черкаської обл., де його було зупинено поліцейськими 24.10.2023 р. Поліцейським Ніколенко І.О.,водій ОСОБА_1 направлявся на огляд з метою виявлення в нього стану наркотичного сп`яніння до Черкаського обласного наркологічного диспансеру, який розташований в м. Черкаси.

Згідно даних відеозапису, ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, саме в запропонованому йому закладі охорони здоров`я тобто Черкаському обласному наркологічному диспансері.

Медичні заклади охорони здоров`я, які розташовані на території м. Сміла Черкаської області, ОСОБА_1 для його огляду на стан наркотичного сп`яніння працівниками поліції не пропонувалися.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п.7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Наказом Управління охорони здоров`я облдержадміністрації від 10 вересня 2021 року №1255, затверджено Перелік медичних установ Черкаської області, яким надано проведення медичного огляду громадян для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Перелік).

До зазначеного Переліку включено КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської», які розташовані на території м. Сміла Черкаської обл.

КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер», який включений в Перелік, розташований в м. Черкаси, проспект Хіміків, 62 та перебуває на значній відстані від м. Сміла, відстань складає 30 км., що не є найближчим закладом охорони здоров`я м. Сміла, від місця зупинення ОСОБА_1 .

Найближчими закладами охорони здоров`я, які наділені правом на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння є: КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської», які розташовані на території м. Сміла.

Тобто Черкаський обласний наркологічний диспансер до якого поліцейським направлявся ОСОБА_1 для його огляду на стан наркотичного сп`яніння, не - є найближчим закладом охорони здоров`я.

Таким чином направлення поліцейським 24.10.2023 водія ОСОБА_1 на огляд на стан наркотичного сп`яніння до «Черкаського обласного наркологічного диспансеру» - є порушенням п.7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Окрім цього, згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №313198 від 24.10.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, взагалі не вказаний час, саме коли було вчинено правопорушення.

Крім того, суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейшейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також, ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (її. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), заява № 16437/04), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v, Turkey), заява № 25657/94).

Згідно цієї правової позиції «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, оскільки обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08,02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Проте, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутня сукупність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки воно не знайшло свого об`єктивного підтвердження.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно наданих захисником - адвокатом Холодняком В.М. характеристик відносно ОСОБА_1 за місцем служби та проживання, останній характеризується позитивно.

Відповідно до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 10ААЖ №595773 від 22.11.2021 р., дійсного до 22.11.2024 р., наркологічних протипоказань до провадження, відносно ОСОБА_1 : «не виявлено».

Згідно медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 10ААЖ №643702 від 22.11.2021 р., дійсного до 22.11.2024 р., у ОСОБА_1 : «не виявлено».

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення за ч.2 ст. 123КУпАП, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують таобтяжують відповідальність, ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 123 КУпАП не встановлено.

Враховуючи викладене, суддя вважаєз а доцільне піддати ОСОБА_1 за ч.2 ст. 123 КУпАП, такому виду стягнення,як штраф. Така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КпАП України.

Крім того,відповідно доп. 5ст. 4 Закону України «Про судовийзбір», ст.40-1КУпАП,з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 27, 40-1, 123, ч. 1 ст. 130, 245, 268, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Крива