Справа №490/282/22
Провадження № 33/812/32/23 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 лютого 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Калашник А.О.

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Центральний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Дірка Івана Івановича у приміщенні цього суду 24 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №298133 від 18 грудня 2021 року, який разом із доданими матеріалами надійшов на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва, 18 грудня 2021 року о 04 год. 56 хв., у м. Миколаїв, вул. Котельна,8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору алкотестера «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу відмовився. Від проходження медогляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В суді першої інстанції справу розглянуто без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто 496,20 грн. судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись із постановою суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушені процесуальні права апелянта, а саме: не дотримано в повному обсязі вимог закону, не з`ясовано всі обставини справи, належним чином не оцінено докази.

Апелянт зазначив, що суд першої інстанції не надав йому можливість прийняти участь у розгляді справи оскільки справу судом було призначено на 24 листопада 2022 року. Того дня ОСОБА_1 з`явився до приміщення Центрального районного суду м. Миколаєва, про що був зроблений відповідний запис у журналі відвідувань суду. Проте помічник судді повідомив ОСОБА_1 про те, що судове засідання не відбудеться із-за технічних причин, через вимкнення світла у суді.

Апелянт наголосив, що бажає приймати участь у справі та надавати пояснення. Після цього помічник судді повідомив апелянту, що в такому випадку судове засідання буде перенесено на іншу дату, про що його повідомлять додатково.

Крім того ОСОБА_1 не ознайомився з протоколом про адміністративне правопорушення та його копію не було йому надано працівниками поліції.

Також ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки такий огляд йому не був запропонований, а направлення на огляд в медичному закладі йому не видавалось.

Поліцейський, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу не надав ОСОБА_1 можливість скористатися своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, проігнорував вимоги частини 2 статті 33 КУпАП, що унеможливило виконання вимог статті 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2023 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки докази, зібрані працівниками поліції та надані суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вимогам закону не відповідають.

Приписами пункту 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В силу вимог ч. 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №298133 від 18 грудня 2021 року, водій ОСОБА_1 18 грудня 2021 о 04 год. 56 хв., у м. Миколаїв, вул. Котельна, 8 керував транспортним засобом, Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору алкотестера «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу відмовився. Від проходження медогляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився.

Від підпису у вказаному протоколі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 відмовився.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок огляду водія транспортного засобу, щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, визначений статтею 266 КУпАП, а також Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок).

Згідно частини 2 статті 266 КУпАП у редакції закону, яка була чинною на день складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №298133 щодо ОСОБА_1 , огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно частини 2 статті 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За такого закон вимагає обов`язкову фіксацію проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів також обов`язковим є проведення огляду у присутності двох свідків.

При цьому вказана норма закону не розділяє порядок фіксації проведення огляду на стан сп`яніння та відмови від проведення такого огляду.

Визначений вказаними нормами права порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було порушено працівниками поліції.

Так, органом поліції до суду разом із протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №298133 від 18 грудня 2021 року надано диск з відеозаписами з бодікамери поліцейського ВЕ00245.

Цей відеозапис містить два відеофайли.

З початку відеозапису (файл ) вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 . Водій відмовляється на їх неодноразову вимогу надати документи щодо своєї особи та автомобілю, назвати своє прізвище. Особу водія ОСОБА_1 було встановлено за фото в базі ІПНП. Також з відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 тривалий час з кимось спілкується.

На другому відеофайлі ) відображено з початку відеозапису, що ОСОБА_1 сідає до транспортного засобу Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 , потім працівники поліції його ознайомлюють з протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №298133 та двома постановами, які були складені відносно порушення ним Правил дорожнього руху (час 05:59:31).

В той же час на направленому до суду як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису відсутня фіксація проведення огляду ОСОБА_1 з метою встановлення стану сп`яніння, а саме, відповідно до змісту інкримінованого йому правопорушення та обставин, викладених у протоколі вимоги працівника поліції пройти відповідний огляд поліцейським на місці зупинки за допомогою технічних засобів або у закладі охорони здоров`я та факту відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки поліцейськими та (або) у закладі охорони здоров`я.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягав на тому, що погодився пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №298133 від 18 грудня 2021 свідки також не залучалися для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння - під час пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмови його від цього.

Відповідно до частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За такого при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №298133 від 18 грудня 2021 було порушено імперативні вимоги статті 266 КУпАП щодо обов`язкової фіксації правопорушення засобами відеозапису або залучення свідків при проведенні огляду водія на стан сп`яніння, а тому такий огляд (відмова від нього) водія ОСОБА_1 є недійсним.

Тому протокол про адміністративне правопорушення, складений 18 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам закону і не може бути підставою для притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 статті 130 КУпАП.

За таких обставин та з огляду на положення статті 62 Конституції України суд першої інстанції помилково дійшов висновку про доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в суді таке не доведено належними та допустимим доказами, а тому апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги щодо недоведеності висунутого ОСОБА_1 обвинувачення.

Зокрема, висновок суду першої інстанції про те, що відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції підтверджується, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився, суперечить наявним у справі доказам, а саме змісту відеозапису з нагрудної камери поліцейського. При цьому відеофіксація оголошення ОСОБА_1 змісту вже складеного поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 статті 130 КУпАП, не є виконанням приписів частини 2 статті 266 КУпАП щодо застосування технічних засобів відеозапису під час огляду, оскільки протокол складений вже за наслідками скоєного правопорушення, після проведення огляду (відмови від нього).

Тому постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 24 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №298133 від 18 грудня 2021 року, скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна