Справа № 159/4174/22 Провадження № 33/802/60/23 Головуючий у 1 інстанції: Тітівалов Р.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Турійського районного суду Волинської області від 21 грудня 2022 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 10 жовтня 2022 року о 09 год 40 хв керував автомобілем, марки «Ford» номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Т03-09 сполученням Турійськ-Луцьк у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності. Стверджує, що напередодні приймав ліки на спиртовій основі та не надав цьому значення, оскільки був змушений керувати транспортним засобом за сімейними обставинами. Вказує, що умислу у нього не було, а все відбулося випадково. Посилається на те, що на його утриманні перебуває багатодітна сім`я, а тому просить застосувати до нього адміністративне стягнення у виді попередження.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується телефонограмою від 16.01.2023, яка міститься в матеріалах справи (а.с.43).

Жодних клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положення ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Посилання, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10.10.2022 серії ААБ № 072201, 10 жовтня 2022 року о 09 год 40 хв ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «Ford» номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Т03-09 сполученням Турійськ-Луцьк у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.5).

Згідно з роздруківкою з приладу «Драгер» та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з результатом тесту 1,19‰ (а.с.4, 6).

Доводи апелянта про те, що напередодні він приймав ліки на спиртовій основі та не надав цьому значення, не ґрунтуються на матеріалах справи, з огляду на таке.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Відеофіксацією з нагрудних камер поліцейських стверджується, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом, пройшов на місці огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків, результат огляду якого становив 1,19‰, який ОСОБА_1 не заперечував (а.с.13).

Як вбачається із матеріалів справи, огляд проводився поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів, а матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.13).

Враховуючи наведене, піддавати сумніву усі викладені вище докази у суду апеляційної інстанції немає підстав, а доводи апеляційної скарги про вживання ОСОБА_1 напередодні ліків на спиртовій основі не спростовують факту керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, посилається на наявність на утриманні багатодітної сім`ї, а тому просить застосувати до неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Такі твердження, на переконання суду апеляційної інстанції, не ґрунтуються на Законі.

Згідно з вимогами ст.ст.23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративна санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 1 ст.130 КУпАП не передбачає інших альтернативних санкцій, окрім як штраф та позбавлення права керування транспортними засобами.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Турійського районного суду Волинської області від 21 грудня 2022 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов