Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6427/22 Головуючий у 1-й інст. Базюк Ю. П.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кузнєцова О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Кузнєцова О.А., за участі: захисника Олянюка Віталія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Олянюка Віталія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496, 20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник Олянюк В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи, а також висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник апелянта адвокат Олянюк В.Л. доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.11.2022 року о 01 год. 07 хв. в м. Бердичеві по вул. Житомирська, 141 ОСОБА_2 керував автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, захисник Олянюк В.Л. посилався на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а працівники поліції всупереч Інструкції, не встановивши особу, яка дійсно перебувала за кермом автомобіля, склали відносного нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна , винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом в стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп1яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доказуванню підлягають такі обставини, як керування особою транспортним засобом та перебування цієї особи у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Як вбачається з матеріалів справи на СД-диску достовірно не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, при складанні адміністративного протоколу працівник поліції також повідомив, що він не може стверджувати, що ОСОБА_1 був за кермом автомобіля, висловивши тільки припущення відносно нього.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» Avsar v.Turkey, п.282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до матеріалів справи, на думку апеляційного суду, неможливо достименно встановити, що ОСОБА_1 був за кермом транспортного засобу, що унеможливлює притягнення його до відповідальності за інкриміноване правопорушення.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Олянюка Віталія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2022 року скасувати. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя