Номер провадження: 33/813/124/23
Головуючий у першій інстанції Ружицький В. В.
Доповідач Полікарпова О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд

у складі судді Полікарпової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Кузьміч Г.Р.,

захисникаа Фурман Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Фурман Наталії Віталіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та про поновлення строку на подання апеляційної скарги

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.09.2022 року серії ДПР18 № 037679 05.09.2022 року о 02 год. 45 хв. в м. Одеса, по вул. пр-т Добровольського,109, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом « Toyota Camry », д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння . Огляд на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого законом порядку, проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «DRAGER ARLM 0415». Результат огляду позитивний 0,54 проміле.

Оскаржуваною постановою за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., та позбавлено його права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн.

23 грудня 2023 року, не погоджуючись із наведеною постановою, засобами поштового зв`язку адвокат Фурман Н.В., яка діє від імені ОСОБА_1 , направила до суду апеляційну скаргу, у якій просила її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу інкримінованого правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог адвокат зазначає, що:

- матеріали справи не містять доказів порушення водієм ПДР, а отже і наявності підстав у працівників поліції здійснити зупинку транспортного засобу, а відтак їх подальші дії, зокрема, щодо огляду на стан сп`яніння, були не обов`язковими для виконання, а документи, у яких вони були зафіксовані не можуть вважатись належними та допустимим доказами;

- матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 т.з., «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- Наявним у матеріалах справи відеозаписом не зафіксовано у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння;

- зі змісту наведеного вище відеозапису також вбачається, що алкотестер, за допомогою якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки був несправний, а результат такого огляду на відеозаписі не зафіксований.

Окрім того адвокатом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що копію оскаржуваної постанови нею було отримано лише 16 грудня 2022 року, ОСОБА_1 копію постанови не отримував.

Судом апеляційної інстанції, з метою встановлення права на справедливий суд, забезпечення завдання КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, дотримання принципу здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, досліджено матеріали справи, з яких апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання адвоката Фурман Н.В., яка діє від імені ОСОБА_1 , та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Оскільки матеріали справи не містять доказів отримання апелянтом копії оскаржуваної постанови раніше, ніж 16.12.2022 року, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню для забезпечення права особи на доступ до правосуддя.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні адвоката Фурман Н.В., апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона відповідає приписам вищенаведених норм закону, оскільки в ній наведені положення матеріального та процесуального права, якими керувався суддя при її ухваленні, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

В рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до пп. а п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами апелянта щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, за ознакам керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки така вина повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 05.09.2022 року серії ДПР18 № 037679 05.09.2022 року о 02 год. 45 хв. в м. Одеса, по вул. пр-т Добровольського,109, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом « Toyota Camry », д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння . Огляд на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого законом порядку, проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «DRAGER ARLM 0415». За результатами огляду у водія виявлено 0,54 проміле алкоголю, чим водій порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП. Наведений протокол ОСОБА_1 підписав власноруч, окрім того зазначив у графі «пояснення особи, яка притягається д адміністративної відповідальності», що вживав енергетичний напій NON STOP в кількості 3 банки, оскільки не спав 3 доби;

- чеком газоаналізатору «Drager Alcotest 7510» з якого вбачається, що результат становить 0,54%;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, з якого вбачається як працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, із чим водій погодився. Результатами огляду було виявлено 0,54 проміле алкоголю, пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій бажання не виявив, із результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки погодився.

Посилання адвоката на те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була здійснена протиправно через відсутність доказів порушення водієм ПДР, апеляційний суд відхиляє та звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 35 КУпАП поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Розпорядженням начальника Одеської обласної військової адміністрації встановлена комендантська година на території міста Одеси та Одеської області з 25.05.2022 року в період часу з 23 год 00 хв. по 05 год 00 хв. та одним з її вимог є заборона перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без спеціальних перепусток і посвідчень, а також рух транспортних засобів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 05.09.2022 року серії ДПР18 № 037679, наявного у справі відеозапису та не заперечуються апелянтом, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено 05.09.2022 року о 02 год. 45 хв., тобто під час дії комендантської години, що вказує на законність зупинки поліцейськими цього транспортного засобу.

Зауваження адвоката Фурман Н.В. щодо відсутності підстав вважати, що ОСОБА_1 керував зупиненим транспортним засобом, апеляційний суд, дослідивши наявний у матеріалах справи відеозапис та протокол про адміністративне правопорушення, до уваги не приймає.

Частиною 2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вищенаведений порядок також узгоджується із вимогами, викладеними у Розід Х п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція).

Так, на виконання вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 (Інструкції №1026), інспекторами поліції велася відеозйомка під час виконання службових обов`язків та складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , яка дозволяє встановити обставини справи, що є основною їх функцією.

Апеляційний суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі.

Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи та має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Так, з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився на вимогу співробітників поліції пройти огляд на стан сп`яніння без будь-яких заперечень, жодним чином не заперечував факт керування ним автомобілем, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв.

Окрім того, апеляційний суд також приймає до уваги те, що ОСОБА_1 особисто підписав складений відносно нього протокол та у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті правопорушення зауважень щодо факту власного перебування за кермом не навів.

Зміст наведеного вище відеозапису та протоколу, разом із дослідженими апеляційним судом чеком газоаналізатору «Drager Alcotest 7510» також спростовують зауваження адвоката щодо несправності приладу та сумнівності його результатів. Так, результати огляду було відображено як у протоколі так і у чеку газоаналізатору, власноруч підписаними ОСОБА_1 . Окрім того, з відеозапису нагрудної камери відеореєтраторів поліцейських вбачається, що результат огляду було повідомлено ОСОБА_1 усно та шляхом демонстрації результату огляду на дисплеї приладу. Поряд з цим ОСОБА_1 жодних зауважень ані щодо процедури, ані щодо результату огляду не висловив.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Така судова практика є сталою.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

З постанови суду вбачається, що при визначенні виду та міри адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого для водіїв санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ

Клопотання адвоката Фурман Наталії Віталіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Фурман Наталії Віталіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду О.М. Полікарпова