Справа № 703/5169/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 401104 та серії ААД № 401105 від 15 жовтня 2023 року ОСОБА_1 о 20 год. 35 хв. 15 листопада 2023 року по пров. Левенця в м. Сміла керував мопедом сузукі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія проводився у встановленому порядку із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестер Драгер 6810 в присутності двух свідків, результат якого склав 1,62%. Окрім того за тих же обставин не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням в наслідок чого здійснив наїзд на убіччя та в подальшому впав з мопеду. При ДТП мопед отримав механічні пошкодження. Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказав суду на те, що він 15 жовтня 2023 року не керував мопедом взагалі, а вів його в руках та дійсно впав разом із ним в результаті чого отримав забої та садна голови. Після того, як він впав то повернувся в будинок до своєї куми, яка викликала йому швидку медичну допомогу. Зазначив, що він дійсно у той день разом із кумою вживав алкогольні напої, однак за кермо мопеда не сідав. Працівники швидкої допомоги разом із працівниками поліції приїхали до нього, оглянули та забрали до медичної установи. Перебуваючи в лікарні він пройшов тест на драгері, результати якого склали 1,62 %.

На запитання судді повідомив про те, що він надавав пояснення працівникам поліції про те, що він вживав алкогольні напої, а саме горілку та сів за кермо мопеда, однак він був у стані сильного алкогольного сп`яніння та не розумів своїх дій.

У судовому засіданні також було досліджено диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що, працівники поліції разом із працівниками швидкої медичної допомоги прибули до будинку в якому перебував ОСОБА_1 . Працівник швидкої медичної допомоги надав першу допому ОСОБА_1 та його було госпіталізовано до медичного закладу. Під час огляду працівником медичної допомоги ОСОБА_1 , працівник поліції запитував його про обставини отримання травм. ОСОБА_1 повідомив, що він разом із кумою вживав у неї вдома горілку та після чого сів на мопед і поїхав додому, однак не впорався з керуванням та впав. Після чого знову повернувся до куми, яка і викликала швидку медичну допомогу. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи в медичному закладі продув алкотестер драгер, результат якого склав 1,62 % в присутності свідків.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15 жовтня 2023 року вбачається, що вони були присутні під час того, як ОСОБА_1 продув алкотестер драгер та його покази склали 1,62%.

З алкотестеру від 22 лютого 1963 року вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою спеціального технічного засобу та показники його склали 1,62 %.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, переглянувши долучений до справи відеозапис, врахувавши пояснення ОСОБА_1 , додані до матеріалів справи, приходжу до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно дост. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі ст. 280 КУпАП постає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 279КУпАП дослідити докази, якими згідно ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю лише прямого умислу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу, ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно достатті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, N 580-VIII "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Поміж цього, ВС КАС у справі N 216/5226/16-а в постанові від 18 липня 2019 року вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

На підтвердження обставин викладених у вище вказаних протоколах про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2023 року, до матеріалів справи органом поліції долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, однак на останньому не зафіксовано, що ОСОБА_1 15 жовтня 2023 року о 20 год. 35 хв. керував мопедом Сузукі по пр. Левенця в м. Сміла.

Будь яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом мопедом Сузукі матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 зазначає, що дійсно зазначеного дня та часу, перебував в стані алкогольного сп`яніння біля мопеду, при цьому не здійснював рух.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні N 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення "водія" унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, через неповноту вчинення органом поліції процесуальних дій суд позбавлений можливості перевірити обставини викладені в протоколі, а також твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і встановити істину у справі.

Вище викладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Згідно з КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. ч. 1,2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно дост. 62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В матеріалах справи відсутні будь які докази того, що ОСОБА_1 будучи учасником дорожного руху порушив правил дорожнього руху, які спричинили пошкодження транспортного засобу, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у зазначений час та день у прооколі, не керував мопедом.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі, і таких не було здобуто в ході судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене та на зазначений конституційний припис, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266 КУпАП,-

постановив:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського Апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя: В. О. Прилуцький