Провадження № 3/127/8974/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., дослідивши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 22.10.2022 о 01.30 год. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання, чим порушив встановлений відносно нього адміністративний нагляд.

Також, згідно з протоколами про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання 28.10.2022 о 00.50 год., 01.11.2022 о 01.20 год., 05.11.2022 о 00.10 год., 06.11.2022 о 00.40 год., 08.11.2022 о 01.15 год., 09.11.2022 о 00.40 год., 10.11.2022 о 00.20 год. та 12.11.2022 о 00.35 год.

Крім того, згідно з протоколами про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 26.08.2022 та 26.10.2022 не з`явився на відмітку до Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

ОСОБА_1 у судові засідання не з`являвся, постанови про його привід залишені без виконання.

Вирішуючи питання щодо можливості здійснення судового розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП), справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 187 КпАП розглядаються протягом доби (з часу їх надходження до суду). Крім того, відповідно до вимог статті 268 КпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 187 КпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою та в разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді міського суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Згідно з частиною першою статті 277-2 КпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

З наданих суду матеріалів випливає, що адміністративні матеріали надійшли до суду 22.11.2022. Вжиті судом заходи, спрямовані на направлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, повістки з метою забезпечення явки останньої в судове засідання виявились нерезультативними. Суд у зв`язку з цим виніс постанову про привід особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка залишена без викоанння. Тому суд звернувся до установи відбування покарань з листом з проханням повідомити, чи не утримується особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, під вартою. На зазначений лист суд отримав негативну відповідь. Отже, суд вжив усіх необхідних заходів, спрямованих на забезпечення явки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання для розгляду адміністративних матеріалів, складених відносно неї. Тому суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підставі наданих суду матеріалів.

Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім наведеного, суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

ЄСПЛ в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Згідно з висновком Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), викладеним у Постанові від 19.11.2015 (справа №46998/8) «Михайлов проти Росії» у разі, коли особі загрожує стягнення (покарання) у виді адміністративного арешту на строк 15 діб, за загальним правилом цього вже достатньо, щоб прийти до висновку, що інтереси правосуддя потребують надання йому послуг захисника безоплатно за умови відсутності у неї засобів на оплату таких послуг (пункт 92).

Крім того, у справі «Гурепка проти України» (рішення від 06.09.2005, заява № 61406/00) ЄСПЛ констатував, що в силу суворості санкції дана справа (накладення адміністративного арешту строком на 7 діб) є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер, а тому на провадження у справі по цьому адміністративному правопорушенню слід поширювати гарантії права на справедливий суд (пункт 55).

Суд також вважає за доцільне зауважити, що Верховний Суд (далі ВС) у постанові від 20.05.2020 (справа № 524/5741/16-а) зауважив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надана копія постанови суду, згідно з якою відносно останнього встановлений адміністративний нагляд, а також рапорти працівників поліції про його відсутність за місцем проживання. Як суд зазначив вище, згідно з висновком ВС рапорт працівника поліції не може бути єдиним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення. Інші ж об`єктивні відомості, які б свідчили про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу правопорушення, суду надані не були.

Отже, аналізуючи надані суду матеріали, суд вважає, що з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів (точніше їх відсутність) з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 187 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 187, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: