Справа № 138/98/23
Провадження №:3/138/86/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Південного регіонального управління ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого лейтенанта В`ячеслава Семенова про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіка Азейбаржан, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця, дані паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , -

за ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2023 о 17 год. 50 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Бронниця-Унгурь» на напрямку «в`їзд в Україну», виявлено гр. ОСОБА_2 , який 03.03.2022 близько 19 год. 00 хв. незаконно перетнув державний кордон України з території України в Республіку Молдова в пункті пропуску «Сокиряни-Окниця», а саме без дозволу відповідних органів влади або в обхід пункту пропуску на цьому ж напрямку (про що свідчить витяг з бази даних «Ризик»), чим порушив вимоги п.1,2,4 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль», ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про виклик в матеріалах справи. Клопотань про відкладення не надходило.

Згідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у його відсутність.

Згідно письмових пояснень, ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення. Стверджує, що 03.03.2022 в пішому порядку прибув в пункт пропуску «Сокиряни» на паспортний контроль надав паспорт громадянина України, після повернення паспорта попрямував до Республіки Молдова, через пропускний пункт. При собі мав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, свідоцтва двох неповнолітніх дітей та довідку про вагітність дружини третьою дитиною.

Дослідивши зміст протоколу з додатками, письмове пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Частиною першою статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частинами першою - четвертою статті 6 Закону України «Про прикордонний контроль» передбачено, що перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.

Початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортних, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі.

Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем.

Статтею 7 вказаного Закону визначено, що паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно зі статтею 12 вказаного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Як вбачається із Звіту за результатами пошуку ПС «Ризик», який міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 здійснив в`їзд на територію України 11.02.2022 (на підставі паспорта громадянина України для виїзду за кордон), при цьому будь-яких відомостей про виїзд останнього за межі кордону України за вказаний проміжок часу (з 11.02.2022 по 10.01.2023) даний витяг не містить.

Позицію захисту, щодо законного перетину кордону 03.03.2022, суд оцінює критично, вважає її надуманою, такою, що не відповідає обставинам справи та спростовується сукупністю доказів досліджених в судовому засіданні.

За змістом п.26 Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених Постановою КМ України від 27.01.1995 №57, категорії осіб, яким дозволяється виїзд за межі України, визначено ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993. Зокрема, абзац 4 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено таку категорію, як жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

Підстава на яку посилається ОСОБА_1 не передбачена ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993.

Інших доказів, підтвердження того, що ОСОБА_1 отримав дозвіл відповідних органів влади на виїзд за кордон, суду не надано.

Вина ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП доведена матеріалами справи, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №1578825 від 10.01.2023, в якому зазначено обставини правопорушення; рапортом та письмовими поясненнями працівників Державної прикордонної служби України про обставини вказаного правопорушення; даними витягу з бази ПС «Ризик»; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а саме: перетинання державного кордону України без дозволу відповідних органів влади.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу відносно якої складено протокол, ступінь вини, майновий стан, обставин, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність не встановлено, і вважає, що для виправлення та перевиховання останнього доцільно застосувати стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.27, ст. 40-1, ч.1 ст.204-1, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя І.М.Савкова