ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/117/23 Справа № 195/1139/22 Суддя у 1-й інстанції - Скрипченко Д.М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гончаренка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника Гончаренка Олексія Олександровича та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

У постанові суду зазначено, що 09.07.2022 р. о 20 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 на вул.Гагаріна в с.Новий Мир Нікопольського району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційних скаргах, які є тотожними за своїм змістом та доводами, захисник Гончаренко О.О. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 порушують питання про скасування постанови судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року та просять закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Вважають, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та не відображає дійсні обставини справи.

В обґрунтування зазначають, що згідно наявного в матеріалах справи диску з відеозаписами вбачається, що ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення був не згодний, протокол не підписував, та зазначав, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду. Більше того, відеозапис свідчить про те, що він пройшов тест на Драгері, який не показав результатів, а на пропозицію поліцейського пройти освідування у закладі охорони здоров`я, він надав свою згоду та не заперечував проти такого огляду. Крім того, в судовому засіданні вони звертали увагу суду на дані обставини та просили дослідити відеозапис, проте суддя необґрунтовано відмовила у його перегляді.

З огляду на викладене, апелянти вважають, що місцевий суд при розгляді справи порушив право ОСОБА_1 на безпосереднє дослідження доказів у судовому засіданні, зокрема відеозапису, зробленого поліцейським, який спростовує факт його відмови від проходження медогляду на стан сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку.

Водночас вказують, що незважаючи на вказані обставини, які суперечать матеріалам справи та підлягають з`ясуванню, суд також відмовив у виклику та допиті в якості свідків осіб, які підписали акт про відмову від проходження медогляду, а також самих поліцейських, які склали відносно ОСОБА_1 вказаний акт, що суперечить відеозапису та виключає в його діях наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому звертають увагу, що допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що вона із ОСОБА_1 мають спільну дитину, з приводу побачень із якою у них існує спір. 09.07.2022 ОСОБА_1 приїхав до неї для побачення із дитиною, але між ними виникла сварка, тому вона викликала поліцію. Також вона повідомляла, що він був тверезий, а поліцію викликала тому, що була на нього злою, не хотіла давати дитину і між ними була сварка.

Таким чином, апелянти вважають, що в даному випадку є недоведеним та необґрунтованим факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, при тому, що він беззаперечно погодився на проведення такого огляду, що виключає в його діях складу даного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Гончаренко О.О. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали доводи поданих апеляційних скарг та наполягали на їх задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданих апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими/ в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №315161 від 09.07.2022, складений у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП; акт на стан алкогольного сп`яніння; письмові пояснення свідків та протокол вилучення транспортного засобу від 09.07.2022 року.

Однак, перевіряючи вказані докази, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що вони не вказують прямо або опосередковано на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на таке.

За матеріалами справи ОСОБА_1 заперечував свою вину, як під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, так і у судовому засіданні під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 09.07.2022 року серії ААД №315161 (а.с.1) вбачається, що 09.07.2022 р. о 20 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 на вул. Гагаріна в с.Новий Мир Нікопольського району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (шатка хода, невиразна мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота). На вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер відмовився, а також проїхати до лікарні для проходження такого огляду, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зафіксовано, що пояснення написані на окремому аркуші. Крім того зафіксовано, що було вилучено п/в ЖЄА №127225 від 15.08.1995 та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом DTD 246544 від 09.07.2022 року. Від підпису та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Натомість з письмових пояснень ОСОБА_1 від 09.07.2022 (а.с.14) вбачається, що 09.07.2022 року близько 18-00 години він випив 1 л. пива алкогольного Київське, після чого близько 20-30 зателефонував своїй колишній дружині ОСОБА_3 , щоб вона дозволила йому зустрітися із його донькою, на що вона погодилася. Далі він сів за кермо автомобіля та поїхав в АДРЕСА_2 , де вийшла його колишня дружина та повідомила, що не дозволить йому бачитись з донькою, після чого між ними виник конфлікт та вона викликала наряд поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Крім того, в поясненнях зафіксовано, що вони були написані ОСОБА_1 під тиском.

Крім того, судом апеляційної інстанції були відтворені відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які містяться у 10 файлах на одному компакт-диску, долученому до матеріалів справи (обкладинка диску не пронумерована).

Так з відеофайлу 0000000_000000_1834_0006 тривалістю 00:00:00 00:04:27 вбачається, що в автомобілі у темряві знаходиться працівник патрульної поліції, який зі слів ОСОБА_1 записував його пояснення. Під час написання пояснень, в ході розмови, працівник патрульної поліції запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу алкостестера Драгер або поїхати до медичного закладу, на що останній відповів, що він не водій, машина стоїть вже 3 години, але пройти огляд погодився.

Відеофайлом 0000000_000000_2308_0009 тривалістю 00:00:00 00:04:38 зафіксовано продовження написання поліцейським пояснень ОСОБА_1 , після чого, останньому було надано їх для підпису та він зазначив, що вони були надані під тиском. Потім поліцейський дістав зі службового автомобілю технічний прилад алкотестер Драгер, новий запакований мундштук, який відкрив сам ОСОБА_1 та на надав йому для дихання алкотестер Драгер. Декілька разів ОСОБА_1 намагався продути алкостестер Драгер, але в нього не виходило через недостатню кількість повітря, у зв`язку з чим поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Потім поліцейський ще раз запропонував ОСОБА_1 продути алкотестер Драгер, але той відмовився, вказавши, що він тільки так може продути і більше не буде.

Іншими відеофайлами зафіксовано складання свідками письмових пояснень та процедуру складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за даним фактом, після завершення чого ОСОБА_4 було ознайомлено із його змістом, роз`яснено, що розгляд справи буде проходити у Томаківському районному суді Дніпропетровської області. Від підпису та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився, та постійно говорив, що він не керував транспортним засобом та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, зазначені на цих відеофайлах фактичні обставини та зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації, мають суперечності, оскільки із доданих до протоколу відеозаписів неможливо встановити коли та в який час ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також, що він відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення від 09.07.2022 року серії ААД №315161 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП не є належним та допустимим доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Між тим, згідно термінології, визначеної п.1.10. ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Однак, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем за встановлених судом першої інстанції обставин та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначений законом спосіб. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянтів про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційні скарги захисника Гончаренка О.О. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а постанова судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги захисника Гончаренка Олексія Олександровича та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 рокупро визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО