ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника Мар`яна І.С. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2022 року провадження звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Згідно постанови районного суду, 10.12.2022 року близько 12:00 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи по АДРЕСА_1 вчинила стосовно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного характеру, а саме штовхала її і шарпала за одяг, чим могла завдати шкоди ОСОБА_2 .

На вказану постанову захисник Мар`ян І.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Зазначає, що ОСОБА_1 жодних дій стосовно своєї матері не вчиняла, її матір ОСОБА_2 , має важкі захворювання та потребує спеціального лікування, що пояснює її поведінку.

Стверджує, що ОСОБА_1 жодної шкоди ОСОБА_2 не завдала, за одяг її не шарпала, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Звертає увагу на те, що будь яких доказів вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 матеріали справи не містять, що було проігноровано районним судом.

Вказує, що ч.1 ст. 173-2 КУпАП є бланкетною статтею, однак жодного норми ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у протоколі зазначено не було.

ЄУНСС: 727/11813/22 Головуючий у І інстанції: Слободян Г.М.

НП: 33/822/50/23 Доповідач: Струбіцька О.М.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог суддя районного суду не дотримався.

Приймаючи оскаржуване рішення районний суд дійшов висновку щодо малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, однак, при цьому судом не встановив чи дійсно було скоєно дане правопорушення і чи винна особа в його скоєнні.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №402492 від 16.12.2022 року, 10.12.2022 року близько 12:00 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи по АДРЕСА_1 вчинила стосовно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного характеру, а саме штовхала її і шарпала за одяг, чим могла завдати шкоди ОСОБА_2 .

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає, зокрема, відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події та складу правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ставиться в провину дії фізичного насильства щодо її матері ОСОБА_2 , а саме штовхання і шарпання за одяг.

Разом з тим, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Працівниками поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, та на яких згідно закону покладається обов`язок збирання доказів, не долучили до матеріалів справи доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Заява про вчинення правопорушення написана ОСОБА_2 та її письмове пояснення не є достатніми доказами для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки наявні сумніви щодо її неупередженості.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникло непорозуміння з приводу побутових питань.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

З матеріалів справи не можливо встановити, що саме односторонні дії ОСОБА_1 були направленні на вчинення насильства щодо ОСОБА_2 , а також що таке насильство взагалі вчинялось.

Факт вчинення протиправних дій щодо ОСОБА_2 також ставиться під сумнів у зв`язку із тим, що події зазначені у протоколу про адміністративне правопорушення мали місце 10.12.2022 року, в той час як ОСОБА_2 звернулась до правоохоронних органів тільки 15.12.2022 року.

Районний суд прийняв рішення про закриття провадження у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та врахував характер вчиненого, обставини правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутність суспільно шкідливих наслідків.

За своїм змістом таке рішення не відповідає вимогам матеріального закону.

Суд не встановив вини чи її відсутності у діях ОСОБА_1 , органом поліції не надано характеризуючих даних обох учасників адміністративного провадження, інших доказів, окрім особистих пояснень учасників.

Районний суд прийшов суперечливого за своїм правовим змістом рішення, не встановивши обставин справи - визнав ці обставини малозначними.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст.294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Мар`яна І.С. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2022 року задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2022 року скасувати та провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

17.01.2023 року

(дата засвідчення копії)