Провадження № 33/801/27/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_1 адвоката Мерженко Т. П. на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 17 липня 2022 року о 09 год 45 хв. по вул. Піонерській, 2 у м. Вінниці він керував транспортним засобом «Hyundai (Lantra Wagon)», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, які не реагують на світло). Від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Захисниця ОСОБА_1 адвокат Мерженко Т. П. подала апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просила скасувати постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2022 року, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факту його зупинки, а на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано виключно перебування ОСОБА_1 поряд з транспортним засобом, без фактичного керування. Відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння була наслідком недобросовісної поведінки працівника поліції, яка полягає у прямому, умисному введенні в оману ОСОБА_1 шляхом зазначення інформації, яка не відповідає дійсності, та юридичної необізнаності ОСОБА_1 . Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не було вказано частину статті 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. Вчинені в подальшому додаткові записи, зокрема зазначення частини статті 130 КУпАП після отримання ОСОБА_1 копії протоколу, є порушенням статті 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1376 від 06 листопада 2015 року. Рапорт працівника поліції не може бути допустимим доказом у справі, а отже помилково був прийнятий судом як доказ винуватості ОСОБА_1 . Долучений до матеріалів справи відеозапис також не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, тому він що є неповним, один файл розпочинається безпосередньо з розмови з ОСОБА_1 , а інший з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення. Працівниками поліції не було складено направлення для проходження огляду до закладу охорони здоров`я під час ведення діалогу з ОСОБА_1 , що свідчить про те, що воно було створено вже після складення протоколу. Також під час складання протоколу працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтю 268 КУпАП. Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 412999 від 17 липня 2022 року 17 липня 2022 року о 09 год 45 хв. по вул. Піонерській, 2 у м. Вінниці ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai (Lantra Wagon)», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, які не реагують на світло). Від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав, заперечень щодо факту керування транспортним засобом не висловив, від надання письмових пояснень відмовився.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 липня 2022 року видно, що у результаті огляду, проведеного поліцейськими, у ОСОБА_1 виявленні ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, які не реагують на світло.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується відеозаписом, на якому зафіксовано на місці зупинки транспортного засобу факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Відеозапис є одними із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, які суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом доказами і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Посилання захисниці ОСОБА_1 адвоката Мерженко Т. П. про те, що відеозапис не є безперервним, а містить лише окремі фрагменти, не заслуговують на увагу, тому що КУпАП не містить застережень щодо об`єму відеозапису, який може бути наданий до суду як доказ у справі про адміністративне правопорушення, а для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. На записі відображено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не заперечував і сам ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції.

Отже відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема наркотичного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.

Доводи апеляційної скарги адвоката Мерженко Т. П. про те, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факту його зупинки, а на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано виключно перебування ОСОБА_1 поряд з транспортним засобом, без фактичного керування, апеляційний суд до уваги не бере та розцінює, як форму правомірного захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки на відеозаписі з відеореєстратора поліцейського зафіксовано, що працівники поліції рухаються за автомобілем «Hyundai (Lantra Wagon)», державний номерний знак НОМЕР_1 , де вказаний транспортний засіб повертає на місце для паркування та зупиняється. При цьому очевидно, що працівник поліції розпочав запис на нагрудну камеру поліцейського після того, як було здійснено зупинку автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 , відповідно після виходу поліцейського зі службового автомобіля.

Крім того, як видно з відеозапису, будь-яких заперечень щодо керування автомобілем ОСОБА_1 не висловлював.

Посилання адвоката Мерженко Т. П. на те, що рапорт не є доказом в справі, не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки підтверджуються сукупністю доказів, які були досліджені судом першої інстанції в ході судового розгляду та отримали належну оцінку.

Недоречними також є доводи апеляційної скарги про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не було вказано частину статті 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, тому що долучений до матеріалів справи протокол містить частину першу статті 130 КУпАП, доказів на спростування цих обставин матеріали справи не містять.

Інші доводи, на які посилається заявниця, також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_1 адвоката Мерженко Т. П. залишити без задоволення, а постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк