Справа №: 307/4916/22
Провадження № 3/307/1946/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 13 грудня 2022 року начальником СРПП Тячівського РВП Волосом Б., ОСОБА_1 12 листопада 2022 року о 13 год. 40 хв. по вул. Чайковського у м. Тячів Закарпатської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Дейво», номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги пунктів 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху, а саме, не врахував дорожню обстановку та швидкість руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні ушкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винуватим себе не визнав та пояснив, що 12 листопада 2022 року близько 13 години 40 хвилин він їхав власним автомобілем марки «Део», моделі «Сенс», разом із дружиною та своїми трьома дітьми. Їдучи по вул. Чайковського у м. Тячів зі швидкістю 40-50 кілометрів на годину з дворогосподарства будинку АДРЕСА_2 несподівано для нього вибігла малолітня дитина, наїзд на яку він не мав можливості уникнути. Дитина вибігла з території подвір`я, у той час коли він проїжджав хвіртку даного дворогосподарства.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 13 грудня 2022 року начальником СРПП Тячівського РВП Волосом Б., ОСОБА_1 12 листопада 2022 року о 13 год. 40 хв. по вул. Чайковського у м. Тячів Закарпатської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Дейво», номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги пунктів 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху, а саме, не врахував дорожню обстановку та швидкість руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні ушкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а. с. 1).

На підставі наведених правових норм, оцінюючи вказаний протокол про адміністративне правопорушення та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані під час розгляду справи, встановлено таке.

Із Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань та постанови про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2022 року видно, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000677 від 12 листопада 2022 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2) ч. 1 ст. 284 КПК України та матеріали направлено до Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с. 2-4).

Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є пошкодження майна, заподіяного внаслідок порушення учасником дорожнього руху вимог ПДР України.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив п.12.1 та п. 13.1 ПДР України.

Положеннями п. 12.1. Правил дорожнього руху України, порушення якого поставлене у вину ОСОБА_1 згідно протоколу, передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Отже, відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України, передбачена відповідальність водія у випадку втрати ним контролю над транспортним засобом, внаслідок чого настала дорожньо-транспортна пригода.

Згідно п. 1.10 ПДР дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Безпечна швидкість - це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.

Із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 листопада 2022 року видно, що на ділянці дороги, де сталася ДТП покриття асфальтобетонне, сухе, чисте, пригода відбулася у денну пору доби, дорожнє покриття загальною шириною 4.1 метра, призначено для руху в двох напрямках.

Стан транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 відповідав встановленим вимогам. Вантажу, який би мав певні особливості, він не перевозив.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що водій ОСОБА_1 рухався в межах своєї смуги руху без ознак заносу.

За викладених вище обставин у їх сукупності відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 в порушення вимог п. 12.1 ПДР України (який, згідно протоколу, поставлений йому у вину), не вибравши безпечної швидкості, втратив контроль над керованим автомобілем і такі дії знаходились би у причинному зв`язку із настанням ДТП.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи, у діях ОСОБА_1 відсутнє порушення, передбачене п. 12.1 ПДР України.

Відповідно до п. 13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 1.10 ПДР України, безпечна дистанція - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру; безпечний інтервал відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 рухався правою смугою руху і це підтверджується протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди та схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, інші транспортні засоби на момент здійснення наїзду на пішохода відсутні.

Відтак в діях ОСОБА_1 відсутнє також і порушення п. 13.1 ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що внаслідок порушення ОСОБА_1 п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок якого сталась ДТП, спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, матеріали справи не містять і під час судового розгляду доказів не здобуто.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1) ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р. Сас