Справа № 303/8955/22
Провадження № 3/303/3978/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Задорожко Д.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця будинку АДРЕСА_1 , місце роботи: ТОВ «АЗС ЛЕМБЕРГ», оператор АЗС «Чинадієво Євро Плюс», РНОКПП невідомий,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2022 року до Мукачівського міськрайонного суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 19 грудня 2022 року о 15 годині 30 хвилин в смт. Чинадієво по вул. Волошина б/н, АЗС, ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю пальним на АЗС, без дозвільної документації, а саме: висновку з оцінки впливу на довкілля, дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферу стаціонарними джерелами на АЗС.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`являвся, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що на вказаній АЗС господарську діяльність з реалізації палива здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗС ЛЕМБЕРГ».

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Тобто, вказана стаття є бланкетною та має посилання на норми закону, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено норми спеціального Закону (Господарський кодекс України, Податковий кодекс України), що передбачає наявність відповідного дозволу на здійснення такого виду господарської діяльності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно зі ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення.

Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

Частиною 1 ст.55 ГК України встановлено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

У відповідності до ч.2 ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тобто, суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності (ст.164 КУпАП), в даному випадку, має виступати суб`єкт господарської діяльності.

Матеріали справи не містяться відомостей про те, що ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт господарювання з діяльності щодо роздрібної торгівлі пальним, а, навпаки, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 працює на «АЗС ЛЕМБЕРГ» на посаді оператора заправної станції, тобто, в розумінні вимог чиненого законодавства, викладеного вище, ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, оскільки він самостійно не здійснює господарську діяльність і не зареєстрований відповідно до закону як підприємець та не є керівником чи іншою посадовою особою господарської організації.

Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Крім того, матеріали справи не містять даних підтвердження систематичного здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності реалізації палива.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.164 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладено, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.164, 245, 247, 280, 283-284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову судді може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду

Закарпатської області Задорожко Д.А.