Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2175/22 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Радченко С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 01 грудня 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 01 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 24 квітня 2022 року, об 11 год. 10 хв., в м. Житомирі, по вул. Жуйка, поблизу будинку №11, керував транспортним засобом BАЗ 21114, номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння №189 від 24.04.2022р., чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вважає, що у медичному закладі не було доведено перебування його в стані наркотичного сп`яніння.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що справу було розглянуто за його відсутності, текст постанови отримав 20.12.2022 року, що підтверджується розпискою.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду не були дотримані у повному обсязі і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 , за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на медичний висновок №189 від 24.04.2022 року; акт медичного огляду від 24.04.2022 року №189; відеозапис обставин події.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно акту КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №189 від 24.04.2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (на підставі якого було складено висновок) під час медичного огляду у ОСОБА_1 будь-яких зовнішніх ознак як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння виявлено не було. Виявлено канабіноїди у сечі обстежуваного.

Згідно п.4 Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В самому висновку №189 від 24.04.2022 року, який став підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

На переконання апеляційного суду, факт відсутності у особи, яка керує транспортним засобом, будь-яких ознак сп`яніння, що встановлено відповідними медичними висновком та актом, виключає підстави притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. За таких обставин, формальна наявність у сечі ОСОБА_1 слідів канабіноїду не може бути безумовним доказом перебування його у стані сп`яніння.

Посилання суду першої інстанції на збудженість та багатомовність ОСОБА_1 , як на ознаки, що останній знаходиться в стані наркотичного сп`яніння є лише ознаками поведінки обстежуваної особи, які зазначені в акті медичного огляду та в сукупності з відсутністю інших ознак не виходять за межі припущень. Наявний у справі відеозапис з боді-камери поліцейського стосується лише обставин проведення огляду автомобіля ОСОБА_1 , його обстеження в лікарні та підтверджує відсутність явних ознак, які б давали підставу вважати, що особа знаходиться в стані наркотичного сп`яніння.

З врахуванням положень ст.ст.251, 252 КУпАП, у зв`язку з вище викладеним, відеозапис та протокол про адміністративне правопорушення також не є належними та достатніми доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Жодні інші належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості не підтверджуються доказами у справі, а тому протокол про адміністративне правопорушення у даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 01 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 01 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко