Справа № 352/439/23
Провадження № 3/352/392/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., за участю прокурора: Нергич Н., розглянувши матеріали, що надійшли з Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Сержант ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді начальника складу автомобільного майна взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» визначено, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Вступною частиною Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України вказано, що дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

У відповідності до вимог ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовців сержантського складу є начальником за військовим званням для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 22.01.2023 №20, начальника складу автомобільного майна взводу матеріально-технічного забезпечення сержанта ОСОБА_1 призначено в добовий наряд з 23.01.2023 до 24.01.2023 черговим парку зазначеної військової частини.

Статтею 351 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що черговий парку призначається з військовослужбовців офіцерського або сержантського (старшинського) складу. Він відповідає за внутрішній порядок у парку і несення служби нарядом по парку, збереження зданих під охорону наряду сховищ, майна, техніки на відкритих майданчиках. Черговий парку підпорядковується черговому військової частини, а щодо внутрішньої служби в парку - заступникові командира військової частини з озброєння (начальникові технічної частини). Йому підпорядковуються днювальні парку та механіки-водії (водії) чергових тягачів.

Таким чином, сержант ОСОБА_1 за своїм військовим званням та службовими обов`язками наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та є військовою службовою особою.

Однак, сержант ОСОБА_1 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України вчинив недбале ставлення до військової служби з наступних обставин.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові за процесуального керівництва Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000014 від 26.02.2023 за ч. 4 ст. 425 КК України за фактом неналежного зберігання службовими особами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України м`яса яловичини.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що згідно накладних (вимог) №22-1632 від 21.09.2022 та №22-1979 від 09.11.2022 військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України від військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України отримано 15 000 кілограм м`яса яловичини першої категорії (ДСТУ 6030:2008), яке поміщене на склад у морозильну камеру здвоєного типу ХТМ-64У-100, пристосовану для зберігання продовольства при температурі -18 градусів Цельсія.

Однак, службовими особами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не виявлено підвищення температури морозильної камери здвоєного типу ХТМ-64V-100 понад норму та призвело до того, що ввірене для зберігання м`ясо яловичини першої категорії загальною вагою 8382, 12 кг стало непридатним для вживання.

Згідно акту списання продуктів харчування (м`яса яловичини), яке втратило термін придатності та непридатне для вживання від 04.02.2023 №8 списане, чим спричинено збитки на загальну суму 1012430,22 грн.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 27.01.2023 №32 «Про призначення службового розслідування» проведено службове розслідування по вищевказаному факту.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що 21.01.2023 службовими особами тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за участі військовослужбовців вказаної військової частини здійснено транспортування одного заповненого вантажного транспортного засобу марки 31Л-131 АТ 2055 G до вигрібної ями.

В подальшому, 23.01.2023 вищевказаними службовими особами тилу здійснене повторне триразове транспортування заповненого вантажного транспортного засобу марки ЗІЛ-131 в.н.з. НОМЕР_3 до вигрібної ями м`яса яловичини для подальшого заховання.

Підсумовуючи вищевикладене, службовими особами тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснено намагання приховати вчинене правопорушення (факт псування м`яса яловичини) шляхом вивезення м`яса яловичини на транспортному засобі марки ЗІЛ-131 в.н.з. НОМЕР_3 та подальше його закопування.

Таким чином, своїми діями черговий парку добового наряду військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України сержант ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду, що проявились у не доповіді під час несення військової служби у добовому наряді черговому військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про неприбуття у встановлений час (18 год. 00 хв.) в парк військової частини транспортного засобу марки ЗІЛ-131 в.н.з. НОМЕР_3 .

Вказане правопорушення підтверджено наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 07.02.2023 №47 «Про результати службового розслідування та покарання винних», а також висновком службового розслідування від 04.02.2023.

Датою виявлення вказаного адміністративного правопорушення слід вважати 07.02.2023 (наказ командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 07.02.2023 №47 «Про результати службового розслідування та покарання винних»).

Місцем вчинення є місце знаходження військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до абзацу 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно абзацу 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

ОСОБА_1 в суді свою вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, просив закрити провадження у справі у зв`язку з малозначністю вчиненого діяння, враховуючи те, що до адміністративної відповідальності він притягається вперше.

Прокурор просив суд, враховуючи обставини справи, призначити ОСОБА_1 штраф в мінімальному розмірі, встановленому санкцією відповідно статті КУпАП.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з рахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-15 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться такими доказами :

-протоколом №17 від 02 березня 2023 року про вчинення військового адміністративного правопорушення;

-висновком службового розслідування по факту недбалого ставлення до військової служби посадовими особами служби тилу військової частини НОМЕР_1 від 04 лютого 2023 року;

-наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07 лютого 2023 року № 47 про результати службового розслідування та покарання винних;

-витягом з наказу № 20 від 22 січня 2023 року щодо призначення ОСОБА_1 на добове чергування.

У діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Разом з тим, суд приходить до висновку про можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, з огляду на таке.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Щодо юридичної відповідальності особи слід зазначити, що у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи».

Так, як вбачається зі службової характеристики, ОСОБА_1 за час проходження служби у військовій частині зарекомендував себе як дисциплінований військовослужбовець, посадові обов`язки опанував, поставлені задачі безпосереднього командира виконує. Вказані обставини, на переконання суду інстанції, суттєво знижують ступінь його вини.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до цього складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять даних про притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, вчинене адміністративне правопорушення не становить суспільної небезпеки, збитки відшкодовані, а також те, що ОСОБА_1 на даний час перебуває на службі в Національній гвардії України.

Тому, оцінюючи в сукупності дії та наслідки, з урахуванням даних, що характеризують його особу, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і обмежитися усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КпАП України мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 283-285, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-15 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Максим ОЛІЙНИК