ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Так встановлено, що Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону опрацьовано матеріали службового розслідування, яке проведено ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з метою перевірки законності виключення офіцерів запасу з військового обліку упродовж 2022 - 2023 років Малиновським, Приморським, ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Матеріали службового розслідування надійшли до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону 11.10.2023 для прийняття рішення згідно чинного законодавства (лист військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2023 №2/6426).

Дане службове розслідування призначено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.09.2023 № 1308. Проведення його доручено майору ОСОБА_1 , який з 22.01.2021 проходить військову службу за контрактом на посаді начальника групи офіцерів запасу і кадрів сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори та резервістів під час мобілізації вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернендя до місця служби.

Відтак, будучи військовослужбовцем, ОСОБА_1 , згідно вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.

Пунктом 17 Статуту передбачено, що на військовослужбовця під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Положеннями ст.ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Основними завданнями ОСОБА_1 як начальника групи офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 є здійснення контролю за виконанням законодавства ТЦК та СП з питань військового обов`язку офіцерів запасу у ТЦК та СП й подальшого призову військовозобов`язаних офіцерського складу за мобілізацією, прийняття на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу і резервістів, призову для проходження військової служби за наказом Міністра оборони України.

Відповідно до п. 8 розділу II Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі - Порядок), особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.

Положеннями п. 1 розділу IV Порядку визначено, що особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

При цьому, особи, які проводять службове розслідування (згідно п. 1 розділу IV Порядку), мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді; ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України; проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду з обов`язковим зазначенням: предмета огляду та його стислого опису; часу, дати, місця (населеного пункту) огляду; посади, військового звання, прізвища та імені особи, яка складає документ; військового звання, прізвища та імені посадової (службової) особи, яка бере участь у службовому розслідуванні (за необхідності); прізвища, імені, по батькові та фактичної адреси проживання двох присутніх осіб; фактичного місцезнаходження військової частини, установи, підприємства тощо; місця складання документа (номер службового кабінету або іншого приміщення); у разі використання технічних (відео-, фото- або аудіо-) засобів - цифрового пристрою, його назви, моделі; підписів присутніх осіб на кожному аркуші та їх прізвищ, ініціалів, підписів на останньому аркуші; підпису особи, яка склала акт огляду, на останньому аркуші.

Таким чином, на ОСОБА_1 , як на особу, якій доручено проведення службового розслідування, покладалися організаційно- розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а отже, в розумінні положення примітки до ст. 172-13 КУпАП та ст. 425 КК України він являвся військовою службовою особою - суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

Статтею 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до п. 3 розділу II Порядку службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Згідно розділу V Порядку за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, до якого додаються всі матеріали службового розслідування.

Водночас, усупереч наведеним вимогам законодавства ОСОБА_1 не забезпечив всебічне, повне та об`єктивне проведення службового розслідування з перевірки законності виключення офіцерів запасу з військового обліку упродовж 2022 - 2023 років Малиновським, Приморським, ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Так, матеріали даного службового розслідування містять акт службового розслідування від 29.09.2023, наказ про його призначення від 29.09.2023 № 1308, пояснення начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_6 лейтенанта ОСОБА_2 , ТВО начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_7 старшого лейтенанта ОСОБА_3 , ТВО начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_8 капітана ОСОБА_4 , начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_9 капітана ОСОБА_5 , наказ про результати службового розслідування від 29.09.2023 № 1309.

Відповідно до п. 2 акту службового розслідування (опис обставин вчиненого правопорушення) ОСОБА_1 встановлені випадки порушення правил виключення з військового обліку офіцерів запасу, відносно яких відсутні свідоцтва про хворобу з висновками щодо їх непридатності до військової служби з виключенням з військового обліку, розглянуті та затверджені військово-лікарською комісією регіону, а саме:

-в ІНФОРМАЦІЯ_10 з військового обліку виключено 16 осіб;

-в ІНФОРМАЦІЯ_5 з військового обліку виключено 155 осіб;

-в ІНФОРМАЦІЯ_11 з військового обліку виключено 12 осіб.

Також, у п. 4 даного акту (відомості про осіб, які скоїли дисциплінарне правопорушення ) зазначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 порушили вимоги ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 2.5.3 розділу IV Організаційно-методичних вказівок щодо особливостей ведення військового обліку військовозобов`язаних в органах військового управління, військових частинах та у військових комісаріатах, затверджених мобілізаційною директивою ГШ ЗСУ від 18.06.2018 № 321/1167дск, п.п. 22.1, 22.5, 22.6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402. При цьому, у п. 5 акту службового розслідування запропоновано ОСОБА_5 та ОСОБА_2 притягнути до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани та догани відповідно.

Під час службового розслідування ОСОБА_5 надав пояснення, в яких доповів, що офіцери, які з 24.02.2022 року за висновком Малиновської ВЛК були виключені з військового обліку за станом здоров`я не мають відповідних відміток у військово-облікових документах та послужних списках особових справ. Всі свідоцтва про хворобу даних офіцерів направлені до 18 ЦВЛК для затвердження, після якого вже будуть зроблені відповідні відмітки у військово- облікових документах та послужних списках особових справ. Таким чином, з наданих ОСОБА_5 пояснень випливає, що він порушень не допускав. Жодних інших документів, які б свідчили про допущенням ним порушень у матеріалах службового розслідування не має (про відсутність у своїх діях порушень ОСОБА_5 зазначив у своїх поясненнях в Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону).

Аналогічні пояснення надані ОСОБА_4 .

Лише в поясненнях Данилова викладені обставини про допущені порушення в ІНФОРМАЦІЯ_5 (безпідставно знято з обліку 155 офіцерів). Проте, відсутні інші документи, які б підтверджували дані обставини (списки, акти, рішення влк тощо).

Відсутні будь-які документи, які б свідчили про безпідставне виключення з військового обліку 12 офіцерів запасу в ІНФОРМАЦІЯ_11 . Взагалі не отримано пояснень в осіб, які мали відношення до даних обставин. Наявні пояснення лише ОСОБА_3 про те, що на посаду ТВО начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_7 її призначено 04.09.2023, вже після того, як 12 офіцерів запасу було безпідставно виключено з військового обліку. Тому питання про її притягнення до дисциплінарної відповідальності в акті про службове розслідування не порушувалося. Натомість, в наказі про результати службового розслідування від 29.09.2023 № 1309 зазначено, що порушення порядку виключення офіцерів запасу з військового обліку військовозобов`язаних крім ОСОБА_5 та ОСОБА_2 допустила і ОСОБА_3 .

Крім того, в матеріалах службових розслідувань відсутні функціональні обов`язки посадових осіб, стосовно яких вирішувалося питання щодо притягнення їх відповідальності. Зокрема, не зрозуміло яке відношення мають ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до порядку виключення офіцерів запасу з військового обліку.

Натомість, ОСОБА_1 підготував проект наказу про результати службового розслідування (від 29.09.2023 № 1309), в описовій частині якого зазначив, що порушення порядку виключення офіцерів запасу з військового обліку військовозобов`язаних допустили ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , а також ОСОБА_3 . Відповідно до результативної частини на ОСОБА_2 та ОСОБА_5 накладені дисциплінарні стягнення догана та сувора догана.

Сам ОСОБА_1 пояснив, що вважає достатньо зібраних ним матеріалів службового розслідування для притягнення ОСОБА_5 і ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності. При цьому він зазначив, що йому достатньо було часу на проведення службового розслідування і не було необхідності у продовженні його термінів. Акт службового розслідування та проект наказу про його результати ОСОБА_1 готував особисто та надав на підпис заступнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковнику ОСОБА_6 .

Полковник ОСОБА_6 підтвердив, що підписав акт службового розслідування та наказ про його результати від імені начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 . Водночас, останній зазначив, що матеріали службового розслідування не перевіряв, так як ОСОБА_1 доповів, що воно проведено і про продовження термінів його проведення не клопотав. ОСОБА_1 було доведено про необхідність зібрати матеріали службового розслідування і особисто він відповідав за його проведення. Після запиту Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону щодо даного службового розслідування ОСОБА_6 особисто ознайомився з матеріалами та встановив, що в них дійсно відсутні докази вини посадових осіб районних ТЦК та СП, хоча порушення дійсно мали місце. Після цього ОСОБА_1 було надано вказівку доопрацювати матеріали службового розслідування.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_7 пояснив, що про дане службове розслідування він дізнався лише 31.10.2023 з запиту Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону. Після ознайомлення з матеріалами службового розслідування він встановив, що в них дійсно відсутні докази вини посадових осіб районних ТЦК та СП, к зв`язку з чим надав вказівку їх доопрацювати.

Викладене свідчить, що ОСОБА_1 провів дане службове розслідування формально та поверхово, не забезпечивши його всебічність, повноту та об`єктивність, а в його матеріалах відсутні будь-які докази, які б свідчили про допущені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 порушення вимог законодавства.

Зазначені факти повністю підтверджені доданими до протоколу матеріалами службового розслідування, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

Вимогами ст.1 Закону України «Про оборону України» та ст. ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено згідно з Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023.

Тобто, на момент вчинення правопорушення на всій території України діяв особливий період.

Таким чином, 29.09.2023 майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - начальником групи офіцерів запасу і кадрів сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також особою, якій доручено проведення службового розслідування з метою перевірки законності виключення офіцерів запасу з військового обліку упродовж 2022-2023 років Малиновським, Приморським, ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення наведених статутних обов`язків, приписів законів, порядків та інструкцій, в умовах особливого періоду, не забезпечив всебічне, повне та об`єктивне проведення та оформлення матеріалів даного службового розслідування, у тому числі наказу про результати службового розслідування, внаслідок чого безпідставно притягнуті до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Викладене свідчить про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, просив суд провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, надав письмові пояснення.

Адвокат Бабенко К.О. заперечував проти обставин викладених у протоколі, надав письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу правопорушення, н підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Прокурор відділу організації діяльності прокурора у провадженні у справах про адміністративні правопорушення спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Додурич С.В. підтвердив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КупАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є військовослужбовцем, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність і дійшов висновку, що адміністративне правопорушення не потягло за собою тяжких наслідків та є малозначним.

Частина 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В розумінні ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 10.11.2023 року та іншими матеріалами справи.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 29.09.2023 майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - начальником групи офіцерів запасу і кадрів сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також особою, якій доручено проведення службового розслідування з метою перевірки законності виключення офіцерів запасу з військового обліку упродовж 2022-2023 років Малиновським, Приморським, ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ІНФОРМАЦІЯ_12 , діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення наведених статутних обов`язків, приписів законів, порядків та інструкцій, в умовах особливого періоду, не забезпечив всебічне, повне та об`єктивне проведення та оформлення матеріалів даного службового розслідування, у тому числі наказу про результати службового розслідування, внаслідок чого безпідставно притягнуті до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, в подальшому відповідно до наданих до суду матеріалів, а саме Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_13 від 07.11.2023 року «Про поновлення проведення службового розслідування, призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_13 від 29.09.2023 року № 1308» - Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_13 «Про результати службового розслідування» від 29.09.2023 року за № 1309 визнано таким, що втратив чинність.

Крім того, відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_13 «Про результати службового розслідування» від 21.11.2023 року за № 1496 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 притягнуті до дисциплінарної відповідальності за тих самих підстав, що вказані у попередньому Акті службового розслідування та Наказ про результати службового розслідування (від 29.09.2023 року).

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, однак його дії не призвели до тяжких наслідків, оскільки фактично повторна службова перевірка мала за своїм результатом ті ж самі наслідки.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. З огляду на положення ст. 22 КУпАП законодавець дає можливість суду, який вирішує справу, за певних умов застосувати до правопорушника усне зауваження - тобто можна вказати, що це є одним із методів виховного впливу, що не пов`язаний ні з адміністративним стягненням, ні із заходами громадського впливу.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним. Категорія (поняття) "малозначність" означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам безпосередньо громадянам.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставину, що пом`якшує відповідальність, дані про особу порушника, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст.172-15 КУпАП за малозначністю, оскільки діяння вчинене ним, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до приписів ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, суддя приймає до уваги характер скоєного правопорушення, особу правопорушника який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, обставин, що обтяжують його відповідальність судом не встановлено, вчинене правопорушення не призвело до тяжких наслідків, а також з огляду на вид та розмір передбаченого стягнення, мету призначення адміністративного стягнення та співмірність можливого стягнення вчиненому правопорушенню, виходячи з принципу розумності, суд вважає за можливе обмежитись усним зауваженням.

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.(ст. 22 КУпАП).

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладених обставин, суддя вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 , передбачену ст. 22 КУпАП можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення і обмежитись щодо нього усним зауваженням та закриттям провадження у справі.

На думку суду, застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КпАП України мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 172-15, 221, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, в зв`язку з малозначністю вчиненого і обмежитись усним зауваженням.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: