Справа № 146/588/22
Провадження № 33/801/55/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., ознайомившись із клопотанням захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2022 року у справі про адміністартивне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн 20 коп.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_2 через свого захисника Мельничука А. Ю. 22 грудня 2022 року подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову скасувати та закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Одночасно захисник Мельничук А. Ю. в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи поважність причин його пропуску тим, що повний текст оскаржуваної постанови був складений 02 грудня 2022 року, а надіслану судом засобами поштового зв`язку копію постанови ОСОБА_2 фактично отримав 12 грудня 2022 року. ОСОБА_1 здійснює свою діяльність у м. Києві, де у період з 12 грудня 2022 року по 22 грудня 2022 року застосовувалися суттєві обмеження в споживанні електроенергії, що призводило до тривалої відсутності світла, зв`язку та послуг Інтернету, що робило неможливим своєчасне подання апеляційної скарги. 22 грудня 2022 року є останнім днем 10-денного терміну на подання апеляційної скарги, якщо його відраховувати від фактичного дня отримання оскаржуваної постанови, тому є достатні підстави для поновлення строку.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відсутні з огляду на таке.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється ст. 294 КУпАП.

За змістом цієї норми, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із тексту оскаржуваної постанови встановлено, що захисник Миколаєнка С. В. Мельничук А. Ю. був присутній у судовому засіданні 28 листопада 2022 року при її винесенні (а. с. 82).

Відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови від 28 листопада 2022 року по справі № 146/588/22 було оприлюднено 06 грудня 2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107663906).

Копія оскаржуваної постанови 07 грудня 2022 року о 15 год. 50 хв. була доставлена до електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку захисник Мельничук А. Ю. вказував у заявах, клопотаннях та апеляційній скарзі, зокрема, як власну (а. с. 84).

ОСОБА_2 отримав копію оскаржуваної постанови 12 грудня 2022 року (а. с. 109).

22 грудня 2022 року ОСОБА_2 через свого захисника Мельничука А. Ю. за допомогою системи «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, яка була зареєстрована у Томашпільському районному суді Вінницької області 23 грудня 2022 року за вхідним номером 5136 (а. с. 90-111).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає у запобіганні безладного руху у судовому процесі. Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність ( рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року ).

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_2 та його захиснику Мельничуку А. Ю. було достеменно відомо про винесення постанови Томашпільським районним судом Вінницької області 28 листопада 2022 року.

Відтак покликання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 отримав копію оскаржуваної постанови лише 12 грудня 2022 року, як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження є помилковим тлумаченням чинного законодавства, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують строки оскарження виключно з моментом ухвалення судом відповідної постанови, а не з моментом її вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності або її захиснику.

Окрім того апеляційний суд звертає увагу на те, що повний текст оскаржуваної постанови був у публічному доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень з 06 грудня 2022 року, а захисник Миколаєнка С. В. ОСОБА_1 отримав копію постанови на власну електронну адресу 07 грудня 2022 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, адже апелянт не навів жодної об`єктивної обставини та не надав доказів, які б свідчили про неможливість йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений законом строк та допустив пропуск строку на апеляційне оскарження через власну недбалість.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку на її подання, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, зокрема, якщо у поновленні строку відмовлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його захисником Мельничуком Антоном Юрійовичем, на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета