Справа № 567/256/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання : АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив :

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство при наступних обставинах 25.01.2023р. близько 17 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюваннях на її адресу нецензурними словами та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, день та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Письмових пояснень з викладом своїх заперечень щодо суті правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину, а також клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП не є обов`язковою, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ОСОБА_1 мав достатньо часу для пошуку захисника для представництва своїх інтересів у суді, проте таким правом не скористався, як і не скористався правом викласти свої доводи або письмові заперечення та надати свої докази на спростування обставин правопорушень, вчинення яких йому ставиться у провину, заходів для особистої явки або явки обраного ним захисника з метою участі у судовому засіданні не вживав.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, за наведених вище обставин, суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 725038 від 25.01.2023р., письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 25.01.2023 р. близько 17 год. за адресою АДРЕСА_1 у нього з матір`ю ОСОБА_2 виник конфлікт, в ході якого він перебуваючи у стані сп`яніння висловлювався на її адресу нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , 25.01.2023 року близько 17 год. її син ОСОБА_1 повернувся додому у стані сп`яніння та вчинив словесний конфлікт , в ході якого ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, після чого вона змушена була піти з дому до своєї сестри та викликати працівників поліції.

Згідно рапорта старшого інспектора черговового відділення № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Кротюка С.М. від 25.01.2023 року, цього дня о 18:10 год. надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що по місцю спільного з сином ОСОБА_1 , останній вчиняє домашнє насильство.

ОСОБА_1 у складеному відносно нього протоколі не навів будь-яких заперечень чи доводів, які б спростовували обставини, викладені у ньому.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З зазначених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме вчинив умисні дії психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Згідно довідки ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 13.02.2023 року ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1, ч.1 ст.178, ст.177, ч.1 ст.127 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставинин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, за віком та станом здоров`я є працездатним, а тому при альтернативі стягнень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виховання та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.23, 24, 40-1, ч.1 ст.173-2, 221, 276, 283, 284 КУпАП, -

постановив :

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 340грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.