КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 133/1896/22

Провадження №3/133/35/23

04.01.23

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 Хмільницького РВП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2022 о 02 год. 08 хв. в м. Козятин по вул. Перемоги, 6 ОСОБА_1 керував автомобілем «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотестер Драгер 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився під час безперервного відеофіксування.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій справу просив закрити за відсутності складу правопорушення, обґрунтовуючи це тим, що: - в матеріалах справи відсутні відеодокази про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння; - працівниками поліції здійснювався на нього психологічний тиск; - його не було доставлено до медичного закладу з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння; - в протоколі та матеріалах справи відсутні дані (модель, серія, номер) засобу відеофіксації; - поліцейськими під час складання протоколу не було роз`яснено його права та обов`язки; - в матеріалах справи відсутні відомості чи притягувався він до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення; - працівники поліції не вилучили у нього посвідчення водія та не видали тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобам; - працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом; - в ході складання протоколу працівниками поліції не було виписано направлення на медичний огляд до лікарні.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Морозов В.Ю. в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтовуючи його тим, що за місцем знаходження його захисника (м.Кривий Ріг) щодня здійснюються обстріли та аварійні відключення світла.

Суд враховує, що розгляд справи неодноразово (14.09.2023, 15.11.2022, 07.12.2022)відкладався за клопотанням ОСОБА_1 , зокрема у зв`язку із наданням можливості залучити захисника, для ознайомлення із матеріалами справи, у зв`язку із неможливістю брати участь у засіданні адвоката з аналогічних підстав. При цьому судом було задоволено клопотання про участь захисника у судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак таке право ним за цей період реалізовно не було.

Тобто для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було надано достатньо часу і створено усі умови для можливості реалізувати свої процесуальні права належним чином, в тому числі надано достатньо часу для надання пояснень, подання доказів, залучення захисника.

Суд вважає, що клопотання про відкладення розгляду справи є необґрунтованим та направлене на затягування розгляду справи.

При цьому суд приймає до уваги те, що за правилами ч. 2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КупАП, не є обов`язковою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення визначає своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку під час безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, що підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №053735, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння, заявою від ОСОБА_2 про отримання транспортного засобу, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, а також з камери "безпечне місто - Училище".

Вказані вище докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності доказів наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння та здійснення з боку працівників поліції психологічного тиску спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

З долученого до матеріалів відеозапису події вбачається, що обставини вчинення правопорушення, зокрема відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, зафіксовані на файлах безперервно та послідовно, і при їх огляді не виникає сумніву у їх достовірності.

Щодо доводів про недоставлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також з приводу посилання на те, що йому не було виписано направлення на медичний огляд до лікарні, слід зазначити, що на відеозаписі прослідковується як останній відмовився від проходження такого огляду, в результаті чого працівниками поліції було складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння.

Щодо твердження про незазначення у протоколі засобів, якими проведено відеофіксацію, що тягне за собою визнання такого відеозапису неналежним і недопустимим доказом, то воно є безпідставним, оскільки висновки Верховного Суду у справах (№295/3099/17, №524/9716/16-а), про які зазначає ОСОБА_3 , стосуються постанови по справі про адміністративне правопорушення, яка сама по собі є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України й вимоги до змісту якої передбачено ст. 283 КУпАП, зокрема й про зазначення у ній технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). В той же час, відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як і показання технічних пристроїв та приладів відеозапису, є доказами, яким орган, в даному випадку суд, надає оцінку за своїм внутрішнім переконанням. Стаття 256 КУпАп, якою визначено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, не містить вимоги про зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про серійний номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Також підлягають відхиленню й аргументи щодо нероз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 його прав та обов`язків, визначених законом, оскільки вони спростовуються відеозаписом. При цьому слід зазначити, що органом, який вирішує справу, у даному випадку є суд і саме на нього в розумінні ст. 268 КУпАП покладається відповідний обов`язок.

Доводи про те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними, оскільки до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення додано довідку від 23.08.2022, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом поточного року до адміністративної відповідальності не притягувався.

Протокол про адміністративне правопорушення, який підписано ОСОБА_1 , містить відмітку про те, що його відсторонено від керуванням транспортним засобом на підставі ст. 266 КУпАП й усне повідомлення йому поліцейським про відсторонення також зафіксовано на відеозаписі. До того ж, додано розписку від ОСОБА_2 , відповідно до якої він отримав транспортний засіб, який керував ОСОБА_1 . Що ж до невилучення посвідчення водія поліцейським, то відповідні обставини не впливають на факт вчинення правопорушення та вони спричинені тим, що ОСОБА_1 документ про право керування пред`явлено не було.

За наведених вище обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують і обтяжують покарання.

Враховуючи наведені вище обставини, суд прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору на користь держави на номер рахунку (IBAN) UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , Казначейство України (ЕАП).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.М. Кучерук