П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Відділом державного нагляду в Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2023 року о 12 год. 50 хв. у м. Ужгороді по вул. Ольбрахта, буд. 31, громадянин ОСОБА_1 на транспортному засобі марки «Geely» моделі «Emgrand Х7», номерний знак НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів (1 чол.) на таксі без одержання ліцензії, яка передбачена п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Восьмого вересня 2023 року ОСОБА_1 подав письмові пояснення, в яких свою вину не визнаю, проти обставин, зазначених в протоколі, заперечує, зазначивши, що жодного порушення порушення господарської діяльності, зазначеної ч. 1 ст. 164 КУпАП, ним вчинено не було, позаяк таку нездійснював, доказів в обґрунтування пред`явленого обвинувачення поліцією не надано, зокрема, матеріали справи не містять підтвердження наявності пасажирів, які б засвідчили факт перевезення за гроші, чи будь-яких інших доказів, які б вказували на наявність у нього мети отримання прибутку. Крім того не містять матеріали справи і відомостей про регулярність та систематичність таких перевезень.

Додатково зазначив, що власником автомобіля марки «Geely» моделі «Emgrand Х7», номерний знак НОМЕР_1 не являється, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , де вказана інша особа, а також звернув увагу на те, що в протоколі не вірно вказані відомості адреси, за якою він тимчасово проживає, що підтверджується копією довідки ВПО.

Зважаючи на всі викладені вище обставини, просить закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, однак, подав заяву розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. (ст. 245 КУпАП).

Для визнання діяння правопорушенням і застосування передбачених правовими нормами санкцій, необхідно встановити наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За змістом наведеної норми закону відповідальність за вказане правопорушення наступає не стільки за перевезення пасажирів без ліцензії та реєстрації особи, як суб`єкта господарювання, а саме за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а й системний характер таких дій, їх самостійний і ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 0011300 від 16.08.2023 особою, уповноваженою на його складання зазначено, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів без відповідної ліцензії.

Проте у протоколі не знайшли відображення такі факти, кому саме ОСОБА_1 надавав такі послуги, а лише зазначено, що він здійснював перевезення одного пасажира; не конкретизовано яким чином такі послуги надавалися, а також чи носять його дії регулярний та систематичний характер.

Наявні в матеріалах справи документи, в тому числі й фотоматеріали не підтверджують інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення. Так, від особи, яка перебувала в салоні його автомобіля, не відібрано пояснення, окрім того, така особа не вказана свідком у відповідній графі протоколу, також відсутні будь-які підтвердження передачі грошових коштів водію за перевезення останньої в якості пасажира. При цьому фотографіями, наявними в матеріалах справи, на яких зображений автомобіль, з маркуваннями на кузові служби таксі «ONTAXI», та шашкою на даху, ще не доводять факту провадження ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів, в тому числі систематично.

Будь-які інші докази на підвердження того, що ОСОБА_1 надавав платні послуги з перевезення пасажирів без одержання ліцензії, передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», відсутні.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, належним чином не доведено факт провадження особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, господарської діяльності без одержання ліцензії.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суддя дійшов до висновку, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не є належними та достатніми, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а відтак не доведена подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі наведеного, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 164, п.1 ч. 1 ст. 247, ст.ст.251, 255, 280, 283-285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева