Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/32/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Степанов С. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Драний В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 року.Суддя Кропивницького апеляційного суду Драний В.В., за участю адвоката Нетреби К.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області, адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Нетреби К.О. на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2022 року.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 496 грн 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 18.11.2022 о 21.37 годині у м. Долинська, вул. Чумацький шлях, 3 Долинської ОТГ, Кропивницького району Кіровоградської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя.

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 18.11.2022 о 21.55 годині у м. Долинська, вул. Чумацький шлях, 3 Долинської ОТГ, Кропивницького району Кіровоградської області, не виконав неодноразово законне розпорядження (вимогу) про припинення правопорушення, поводив себе зухвало та нахабно, намагався втекти з місця оформлення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, намагався скоротити дистанцію та затіяти бійку, погрожував кинути гранату.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАПпідтверджується сукупністю зібраних доказів, які є у матеріалах справи, зокрема відеозаписом подій з нагрудних бодікамер.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат Нетреба К.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2022, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що 18.11.2022, ОСОБА_1 прибув на допомогу товаришу, який потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Пізніше між працівником поліції та ОСОБА_1 виник словесний конфлікт в результаті чого останнього доставлено до відділу поліції.

У працівника поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, останній цей факт заперечував і повідомив, що не вживав алкоголь, а його поведінка є наслідком отриманого нещодавно бойового поранення, а саме мінно-вибухової травми та акубаротравми (контузії). Але ОСОБА_1 все таки запропонували провести огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Drager.

При цьому, ОСОБА_1 не заперечував проти проведення огляду, так як знав що алкоголю не вживав, оскільки завершував лікування після отриманого поранення.

Фактично працівник поліції так і не розпочав процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

На доданому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 на запитання поліцейського, щодо згоди на проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Drager, жодного разу не відмовився, а навпаки кілька разів запитував сам коли вже розпочнеться огляд.

Вказує, що працівники поліції не перевіряли у ОСОБА_1 документи (посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль, страховий поліс тощо).

Про складання на ОСОБА_1 протоколу серії БД № 032700 від 18.11.2022 він дізнався на початку грудня 2022 року, коли отримав судову повістку. Йому лише було відомо, що 18.11.2022 щодо нього складено адміністративні матеріали за злісну непокору працівнику поліції та оформлено адміністративне затримання. Працівник поліції не повідомляв, що ним складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та він не мав змоги з ним ознайомитися та отримати його копію.

Зазначає, що в порушення вимого п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу.

Пропозиція пройти огляд озвучена працівником поліції вже після доставлення його у відділ поліції. При цьому, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду. Акт огляду не підписував.

У порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не було запропоновано пройти такий огляд у найближчому медичному закладі, проте у матеріалах справи є направлення на такий огляд.

Посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 032700, не зазначено, якими саме технічними приладами та технічними засобами, проведено відеозапис (відсутня серія, номер пристрою).

Фактично у протоколіміститься лише відмітка про те, що проводилася зйомка на нагрудну бодікамеру № 1, однак, жодних відомостей про технічний засіб, яким, здійснювалась фіксація правопорушення та інші ідентифікуючі ознаки цифрового носія чи цифрового файлу таких доказів у протоколі не зазначено.

Отже, відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Заслухавши адвоката Нетребу К.О., яка підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону, суддею суду першої інстанції, не дотримано.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 032700, ОСОБА_1 18.11.2022 о 21.37 годині у м. Долинська, вул. Чумацький шлях, 3 Долинської ОТГ, Кропивницького району Кіровоградської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя.

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч. 3 ч. 5 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вимогами ч. 6 ст. 266 КУпАП регламентовано, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до положень п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Такий огляд проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Проте, вказані вимоги закону були порушенні працівниками поліції, що залишено поза увагою місцевим судом.

Зокрема, як вбачається з відеозапису доданому до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 032700 від 18.11.2022, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів.

Окрім того, працівниками поліції порушено вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП, згідно яких ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, Порядку № 1103 пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від якого він відмовився.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан визначення сп`яніння, у встановленому законом порядку, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Також, в порушення вимог ч. 6 ст. 266 КУпАП, працівниками поліції не було надано ОСОБА_1 направлення для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого законом порядку, з огляду на фактичні дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та відеозапису з місця події - є необґрунтованим.

Вказані докази у своїй сукупності не доводять «поза розумним сумнівом» вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не спростовують твердження про те, що йому не було запропоновано пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я.

Будь-які інші належні та допустимі докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відсутні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Працівники поліції зобов`язані фіксувати ймовірне правопорушення на відео або отримати будь-які інші об`єктивні докази вчинення правопорушення та керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод регламентовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

При винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, як наслідок, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі про адміністративне правопорушення, в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, викладений у постанові судді місцевого суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП, суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи і, врахувавши досліджені по справі докази, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Згідно вимог ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Проте, в порушення вказаних вимог закону, суд першої інстанції , визнавши винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не визначив вид та розмір адміністративного стягнення в межах санкції вказаної норми закону та не наклав на нього адміністративне стягнення за вчинене правопорушення.

У зв`язку з чим, постанова судді суду першої інстанції, в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, як незаконна, підлягає безумовному скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накладенням стягнення відповідно до вимог ст. 33 КУпАП із врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Окрім того, суд першої інтонації розглянув справу про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_2 , тоді як протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, працівниками поліції складені, щодо ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2022 року, стосовно ОСОБА_1 скасуванню, з прийняттям нової постанови.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Нетреби К.О. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2022 року, щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що складає 170 гривень.

Провадження у справі, щодо ОСОБА_1 ,в частині визнання винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок на користь держави.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Драний