Справа № 583/1678/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Кудіна О.М.. потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ОМПК «Славія»

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 09.12.2022 о 19.00 годині за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що обставини, викладені у протоколі про адміністративні правопорушення не відповідають дійсності. При цьому пояснив, що є власником кв. АДРЕСА_2 , в якому проживає разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 09.12.2022 він прийшов додому з роботи та його співмешканка безпричинно почала сварку та викликала працівників поліції, які склали відносно нього вказаний протокол без врахування його пояснень, копію протоколу йому також не вручили. 12.12.2022 ОСОБА_1 отримав копію протоколу засобами поштового зв`язку. ОСОБА_1 зазначив, що нецензурною лайкою свою колишню дружину ОСОБА_2 не ображав, він працює 40 років на посаді водія, тому алкогольними напоями не зловживає. ОСОБА_1 розлучився з ОСОБА_2 декілька місяців тому, однак остання продовжує жити в належному йому будинку та постійно викликає працівників поліції.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кудін О.М. у судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений працівниками поліції незаконно, оскільки зазначені в ньому факти не відповідають обставинам справи.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 40 років вона проживає разом зі своїм сином та його родиною за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки іншого житла не має, змога придбати чи орендувати житло також відсутня, через відсутність коштів та похилий вік. Проживає потерпіла зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_1 у різних кімнатах, він тривалий час зловживає алкогольними напоями, з приводу чого перебував на обліку у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 постійно ображає потерпілу нецензурною лайкою, принижує її, застосовує фізичне насилля, після будь-яких зауважень на свою адресу веде себе агресивно. 09.12.2022 ОСОБА_1 у черговий раз прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння, гучно увімкнув телефон та слухав музику, яку зазвичай він слухає до 04.00 години ранку, чим створює мешканцям квартири, зокрема, онуці нестерпні умови для проживання. На прохання зменшити гучність телефону почав ображати її нецензурною лайкою, погрожувати, вести себе агресивно, у зв`язку з чим потерпіла була вимушена викликати працівників поліції.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення учасників справи, доходжу наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушенняніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Положеннями ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушенняадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає настання відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

За приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 2 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, нецензурні висловлювання утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При доказуванні вчиненого правопорушення мають бути встановлені обставини, які належать до події правопорушення, яка розуміється як елемент об`єктивної сторони складу правопорушення, що відбувається у певному часі, місці та певним способом. Спосіб вчинення правопорушення є обов`язковим елементом предмету доказування по кожному провадженню, оскільки дозволяє встановити які саме дії були вчинені правопорушником та призвели до певних протиправних наслідків.

Крім того, при доказуванні правопорушення також має значення встановлення суб`єктивної сторони правопорушення, яка полягає у з`ясуванні форми вини, мотиву, яким керувався правопорушник, вчиняючи правопорушення, та мети, яку він намагався досягти певними протиправними діями.

Враховуючи досліджені докази, як окремо, так і у сукупності, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства щодо ОСОБА_2 , зокрема вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 768307 від 09.12.2023, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та відомостями з картки обліку адміністративного правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 за постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.02.2022 по справі № 583/661/22 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у виді двох діб арешту, про що сам ОСОБА_1 не заперечував. Зазначена постанова суду не скасована, отже є чинною.

Суд зазначає, що такі дії ОСОБА_1 призвели до протиправних наслідків, у вигляді формування у постраждалої емоційної невпевненість, а також побоюванні в реальному позбавленні її єдиного житла, що є приватною власністю ОСОБА_1 .

Суд критично оцінює посилання захисника Кудіна О.М. на неврахування працівниками поліції пояснень ОСОБА_1 та невручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 768307 від 09.12.2022, оскільки у вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився, заяв та клопотання від нього не надходило, від отримання другого примірнику протоколу відмовився.

Крім того, згідно супровідного листа від 12.12.2022 вих № 10238 копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 768307 від 09.12.2022 було направлено за зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_1 , у зв`язку з його відмовою від отримання копії вказаного протоколу.

Суд приймає зазначені вище докази до уваги, вважає їх належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду не виникає.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення є такими, що узгоджуються між собою, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення та зібрані у порядку, встановленому законом.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєному доведена у судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази в їх сукупності є вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

При призначенні стягнення суд враховує характер скоєного, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті за вказане правопорушення у виді штрафу, яке є достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним правопорушень в майбутньому.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі, який складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: (2684 грн. х 0,2)=536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області (підпис) Н.Г. Яценко