Справа № 643/3617/22
Провадження № 3/643/244/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2023 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який перебуває на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №213412 від 12.12.2022, 12 грудня 2022 року о 14 годині 10 хвилин ОСОБА_1 за адресою спільного проживання АДРЕСА_2 , вчинив стосовно сестри ОСОБА_2 насильство фізичного характеру, а саме: вдарив останню та викинув з квартири, в зв`язку з чим потерпілій була завдана фізична шкода.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що напередодні 12 грудня 2022 року 11 грудня 2022 року між його сестрою та їх матір`ю виник конфлікт, у ході якого він був вимушений захищати матір він нападок сестри. Внаслідок конфлікту ОСОБА_2 пішла ночувати до подруги, 12 грудня 2022 року вона прийшла додому збирати свої речі та почала конфліктувати з ним та знову ображати матір, поводила себе дуже емоційно, кричала, на зауваження не реагувала, тому він, щоб заспокоїти сестру, підійняв її та виставив за двері квартири, внаслідок чого остання гучно стукала у двері та кричала. Пояснив, що з боку ОСОБА_2 стосовно їх матері ОСОБА_3 має місце незважливе ставлення, внаслідок чого він вимушений захищати матір від її образ та претензій. Зазначив, що 12 грудня 2022 року не було б ніякого конфлікту, якщо б його сестра не поводилася агресивно, єдине, чого він бажає це не сваритися. Просив суд прийняти до уваги такі повідомлені ним обставини про події, які мали місце 12 грудня 2022 року о 14-10 годині та врахувати, що він був вимушений заспокоювати сестру, внаслідок чого виставив її за двері квартири. За вказаних обставин зазначив, що втягнувся у конфлікт з сестрою, який він не розпочинав, тому не вважає себе винуватим.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що образилася на брата за те, що він у зневажливому тоні висловився на адресу її чоловіка, а тому 12 грудня 2022 року, приїхавши додому, стала висловлювати брату свої претензії, внаслідок чого розпалився конфлікт. У промові у судових дебатах зазначила, що просить не притягувати брата до адміністративної відповідальності та визнати його невинуватим, якщо була б можливість, відкликала б свою заяву, в якій просила притягнути брата до відповідальності за обставин, що мали місце 12 грудня 2022 року.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , пояснила, що ще напередодні 12 грудня 2022 року - 11 грудня 2022 року в неї з дочкою виник конфлікт, в ході якого дочка поводилася дуже агресивно, ОСОБА_2 незадоволена тим, що її брат ОСОБА_1 через початок війни приїхав проживати до них у квартиру, дочка дозволяє собі неприпустиме ставлення до неї, як до особи похилого віку та матері, ображає її та принижує, а син захищає її. Посилалась, що ініціатором конфлікту 12 грудня 2022 року була дочка, у сина не було іншої можливості зупинити її агресивну поведінку, як виставити її за двері квартири.

За змістом п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положення п. п. 4, 14, 15, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» містять визначення видів насильства.

Так, фізичне насильство визначається як форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство визначене як форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Виходячи з наведеного, домашньому насильству притаманні такі необхідні елементи, як: дії ініціатора насильства, що виражаються в образах, погрозах, приниженні, переслідуванні, залякуванні; суб`єктивне сприйняття жертвою насильства дій агресора, які мають викликати у жертви побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, виникнення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдавати шкоди психічному здоров`ю жертви.

Метою насильства виступає обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері.

Відсутність одного з наведених елементів в діях особи виключає адміністративну відповідальність за статтею 173-2 КУпАП.

Як убачається з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з його боку стосовно потерпілої ОСОБА_2 не вчинялося дій насильницького характеру. Повідомлені ОСОБА_1 обставини в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження показами свідка ОСОБА_3 . Доказів на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 побив ОСОБА_2 матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2КУпАП, а, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02, «Малофєева проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява N 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р. При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що викладені факти є обставинами, які виключають провадження по справі, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак провадження у даній справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова.

Суддя: Я.Ю. Семенова