справа № 179/1298/22
провадження № 3/179/4/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року смт.Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого вчителем в Авдіївській ЗОШ, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з відділення поліції №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №725471 від 18.11.2022 року, 18 листопада 2022 року близько 08-15 годин в АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_1 здійснив дрібне хуліганство у громадському місці відносно громадян, висловлювався нецензурною лайкою, образливо чіплявся до громадян. Подібні дії порушують громадській порядок і спокій громадян. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівники поліції за ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 про день розгляду справи сповіщений належним чином, в судове засідання не з`явився. Також, суддею приймалась постанова про привід ОСОБА_1 у судове засідання, однак вказане рішення суду виконано не було.

Отже, враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі останнього.

Суд, розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, зазначає наступне.

Згідно зі ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у порушенні громадського порядку (урегульованої правовими та іншими соціальними нормами системи суспільних відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей) шляхом вживання нецензурної лайки в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та вчинення інших дій. При цьому, для кваліфікації таких дій за ст. 173 КУпАП обов`язковому встановленню підлягає те, чи були вони вчинені з хуліганських мотивів, тобто через прагнення особи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти непристойні висловлювання в бік інших осіб. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій манері. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

Крім того, обов`язковою кваліфікуючою ознакою дрібного хуліганства є місце його вчинення - громадське місце, що потрібно розуміти як частину (частини) будь - якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, за запрошенням або плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, підземні переходи, стадіони, що закріплено в ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року № 2899-IV.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, сформульованого в рішенні від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17 кс 12), об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння висновується з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Крім того, як випливає з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22.12.2006 року, дії, вчинені винним щодо, зокрема, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками не підлягають кваліфікації як хуліганські. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного порушенням громадського порядку.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП до матеріалів справи надані наступні докази, які були досліджені судом: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №725471 від 18.11.2022 року; заява та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 18.11.2022 року; заява та клопотання ОСОБА_1 начальнику ВП №1 Новомосковського РВП від 18.11.2022 року; письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 18.11.2022 року; рапорт поліцейського від 18.11.2022 року.

При досліджені протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , встановлено, що в ньому відсутні відомості про обов`язковий елемент об`єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме: наслідки протиправних дій особи у вигляді порушення громадського порядку і спокою громадян, а також відсутні відомості щодо скоєння ОСОБА_1 правопорушення саме у громадському місці, як воно визначено у вищезазначеному Законі.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лайкою в бік потерпілої або інших осіб, оскільки додані до протоколу письмові пояснення потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_3 таких фактів не містить. З пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що особисто вона не була присутня безпосередньо при конфлікті, який відбувався між ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_4 . При цьому, як вбачається з доданих до протоколу письмових пояснень потерпілої ОСОБА_4 та клопотання ОСОБА_1 до начальника ВП №1 Новомосковського РВП, між сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 тривалий час існують неприязні відносини.

Таким чином, із досліджених судом письмових доказів, долучених працівниками поліції до матеріалів справи, судом не встановлено наявність у поясненнях потерпілої, свідка, та інших письмових доказах у справі, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці.

Отже, даних, які б давали підстави для висновку про те, що з боку ОСОБА_1 на час інкримінованого йому правопорушення мали місце дії, які порушують громадський порядок і спокій громадян і становлять об`єктивну сторону хуліганства, в ході судового розгляду, на думку суду здобуто не було.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суду не надані.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником поліції в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч.7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Кравченко О.Ю.