Справа № 339/266/22 156
П О С Т А Н О В А
11 січня 2023 року м. Болехів Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Скригун В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина Україна, непрацюючого,
- за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
якому роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушенн серії ААД № 110194 від 03 вересня 2022 року вбачається, що 03 вересня 2022 року о 22:00 год. ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9а ПДР України, по вул. Залізнична в м.Болехів Івано-Франківської області керував транспортним засобом VOLVO V50 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням спеціального приладу газоаналізатору Alkotest Drager 6810, результат 0,41%, із тестом згідний від проходження такого тесту в найближчому медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу.
Вказані дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 03 вересня 2022 року біля 22 год., керуючи автомобілем марки «VOLVO V50», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Д. Галицького в м. Болехів та звернув на вул. Залізничну. Коли проїхав декілька метрів по вказаній вулиці, то позаду побачив проблискові маячки поліцейського автомобіля і зупинився. До нього підійшли працівники поліції, які запропонували пред`явити документи. В подальшому при розмові працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».
Один з поліцейських надав йому упакований мундштук, який він розпакував, і повернув. Поліцейський вставив мунштук в «Драгер», і на його вимогу він продув в прилад. Поліцейський оглянув результат, однак йому не показав, сказавши, що чує запах алкоголю з салону автомобіля. Він відповів, що запах алкоголю чути від його брата, який є пасажиром автомобіля. Після цього на вимогу поліцейського він біля 5-ти раз продував в один і той же мунштук «Драгера», і на шостий раз результат показав - 0,41%. З результатом він не був згідний. На місці працівником поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому він відмовився від підпису, так як не був згідний з ним. Копію протоколу йому не вручили. На місці працівник поліції в його присутності не складали і не вручали жодних документів йому.
Захисник Комарницький Е.Г. вказав, що ознайомившись з матеріалами справи встановив, що працівники поліції допустили ряд порушень при складанні протоколу. Зокрема протокол містить виправлення, в направленні на огляд водія для встановлення стану алкогольного сп"яніння не зазначено медичного закладу, де необхідно пройти огляд, працівником поліції оголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться зі згоди водія із застосуванням спеціального приладу газоаналізатору Alkotest Drager 6820, при цьому до матералів справи долучено результат приладу газоаналізатору Alkotest Drager 6810. На відеозапису час зупинки транспортного засобу, огляд водія, складення протоколу не співпадає з часом, зазначеним в самому протоколі. Відбувалося декілька продувок алкотестеру з порушеннями, що є підставою для закритя провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_2 , який був пасажиром в транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 , і який повністю підтвердив пояснення останнього та пояснив, що дійсно його брат керував автомобілем в тверезому стані, в той час як він перебував в стані алкогольного сп`яніння. На місці під час зупинки водій ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, продуваючи прилад «Драгер» декілька раз, в один і той же мунштук. Тільки за шостий раз результат був позитивний. Чи пропонували водію ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад для проходження огляду він не пригадує.
Праціівник поліції ОСОБА_3 пояснив, що того вечора під час патрулювання по вул. Залізнична в м.Болехів Івано-Франківської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом засліпив їх (не перемкнув дальне світло на ближнє), що стало в подальшому причиною зупинення. При спілкуванні з водієм відчули запах алкоголю з порожнини рота, нечітку вимову слів. Запропонували водію пройти огляд на факт встановлення алкогольного сп`яніння, на що останній погодився, тест позитивний 0,41%. В подальшому водію було роз`яснено, що він може відмовитися від пройденого тесту. Працівниками поліції складено постанову та протокол про адміністративне правопорушення. Чому час зупинки автомобіля та огляд водія на стан сп"яніння не співпадає з часом, який зазначено в протоколі, він не може пояснити. Погодився з тим, що невірно вказано працівнником поліції прилад яким проводився огляд водія газоаналізатор Alkotest Drager 6820, при цьому огляд проведено за допомогою приладу газоаналізатору Alkotest Drager 6810.
Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, дійшла до наступного висновку.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").
При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».
Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.
Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку з чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.
Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.9а ПДР України керував транспортним засобом VOLVO V50 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням спеціального приладу газаналізатору Alkotest Drager 6810, результат 0,41%, із тестом згідний від проходження такого тесту в найближчому медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу,
За змістом п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечив факту керування ним 03 вересня 2022 року транспортним засобом, однак повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки проходження огляду на стан сп`яніння він пройшов, однак вважає, що працівники поліції не дотримались процедури його проведення.
На обґрунтування факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, роздруківку із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення для огляду водія в заклад охорони здоров`я, довідку, копію постанови серії БАБ 314823, копію свідоцтва про повірку газоаналізітора Alkotest 6810, відеодокази,які містяться в матеріалах провадження та досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Крім цього, постановою КМ України від 17.12.2008 № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
Відповідно до положень розділу I та II вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п.6 розділу І)
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділу І).
Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.3 розділу ІІ).
Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.5 розділу II).
Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п.10 розділу II).
Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством (п.11 розділу II).
Аналогічне викладено й у вищевказаному Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, в якому, серед іншого вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам (п.6). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8).
Таким чином законодавство чітко регламентує огляд водія на визначення стану сп`яніння, дотримання визначеної процедури та порядку якого є однією з підстав для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Аналізуючи зміст долученого відеозапису та дії при цьому як поліцейського, так і водія, суд вважає, що працівники поліції не дотримались процедури проведення огляду, що передбачена вищезгаданою Інструкцією, відповідно до якої, працівники поліції повинні саме запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», отримати чітку відповідь про погодження пройти огляд або відмову від проходження огляду, й в залежності від відповіді провести огляд на місці, у разі якщо водій погодився, або запропонувати пройти огляд в медичному закладі, у разі якщо водій відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер».
У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що неповнота проведення процедури огляду на стан сп`яніння підтверджується і тим, що жодних документів у його присутності не складали, нічого йому не роз`яснювали.
Даючи оцінку твердженням ОСОБА_1 суд звертає увагу на те, що відеозапис проводився одним з працівників поліції на нагрудну «Боді-камеру» та складається з декількох частин, частково перерваний, повністю не відображає всіх обставин проведення огляду водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння.
Зокрема, працівник поліції водію пропонує пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6820», однак в протоколі вказано «Драгер 6810», ОСОБА_1 погодився та в подальшому розпаковує мундштук, який передає працівнику поліції, і останній вставляє мундштук в алкотестер.
На вимогу поліцейського ОСОБА_1 з його рук продуває алкостестер. В подальшому працівник поліції оглядає результат не показуючи на камеру. Згодом запитує водія «Чи вживав він спиртне, водій у відповідь відповідає, що пив пиво минулого дня, а запах алкоголю з автомобіля чути від пассажира -його брата. Після цього ОСОБА_1 на вимогу поліцейського продуває ще 5 раз в один і той же мундштук «Драгеру». Кожний раз після продуву працівник поліції оглядає результат, однак не називає і на камеру не показує. Тільки за шостим разом результат показує - 0,41 % алкоголю.
ОСОБА_1 з таким результатом був не згідний про, що вказує працівнику поліції. Після цього поліцейський зачитує протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що при перегляді відеозаписів година часу першої частини відеозапису зафіксовано в 21.58 год. 03.09.2022 року. Тоді як інші частини відеозапису зафіксовано в період часу від 09:58 год. по 10:58 год., тобто в денний час, тоді як події відбувалися в нічний час.
Крім цього між частинами відеозапису є значні перерви, зокрема друга частина закінчується о 10:07 год. 03 вересня 2022 року, а наступна розпочинається о 10:44 год. В той же час протокол складено о 22:18 год. 03 вересня 2022 року, і час складання протоколу при перегляді відеозапису не зафіксовано.
Слід також звернути увагу, що долучене до матеріалів справи направлення, складене о 22:10 год. 03 вересня 2022 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відсутня назва найменування самого медичного закладу охорони здоров`я в якій водій погодився (відмовився) проїхати.
У матеріалах справи не має жодного доказу того, що після відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки і до складення протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції у присутності ОСОБА_1 було складено направлення на огляд водія у відповідний заклад охорони здоров`я. Факт складання направлення не зафіксовано і на відеозаписі.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу, як і відмовився від дачі пояснень, ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. Однак, до матеріалів справи не долучено жодного доказу, який би підтверджував підставність внесення таких записів до протоколу. Не міститься підтвердження таких обставин і в долученому до протоколу відеозаписі.
Суд звертає увагу на те, що з відеозапису, долученого до матеріалів адміністративної справи, у водія ОСОБА_1 не вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, його поведінка спокійна та адекватна, вимоги працівників поліції він виконує без будь-яких заперечень.
Відтак, переглянувши матеріали відеофіксації, суд встановив про порушення працівниками поліції порядку проходження процедури на стан сп`яніння, передбаченої Інструкцією.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі фото- і відеотехніку. При цьому інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.
Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 року №100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» передбачено: необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції); випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, при перевірці документів;- при поверхневій перевірці тощо (п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції). При цьому у вказанцій інструкції зазначено, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно» (п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції).
Законною відеозйомкою поліцейського може вважатися лише відеозйомка проведена за допомогою нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського, яка повиннна бути ввімкнена від самого початку контакту з особою до закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно цієї особи, при цьому все спілкування повинно бути записане безперервно.
Відповідно до п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.
Виходячи з рішень Верховного Суду України можна прийти до висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 110194 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , є значні виправлення, через які неможливо встановити обставини та вину правопорушника.
Зокрема в протоколі є виправлення дати складання протоколу та результат алкотестеру «Драгер», через, що неможливо встановити результат проходження огляду водія ОСОБА_1 , позитивний чи негативний.
Також, в протоколі зазначено: що «водій керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810» результат (неможливо встановити через виправлення), з тестом згідний, від проходження тесту в медичному закладі відмовився».
В протоколі зазначено, про те що огляд водія проводився із застосуванням відеофіксації однак на який прилад, його маркування тощо не вказано.
Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, передбачене відповідними нормами КУпАП, і який є підставою для подальшого провадження у справі.
Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону перешкоджає постановленню у справі законного й обґрунтованого судового рішення.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 р, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Таким чином встановлено, що згідно інструкції з використання приладу «Drager Alcotest 6810» передбачено, що для кожної особи, що перевіряється, необхідно використовувати новий мундштук при цьому перед встановленням мундштука належить відкрити упаковку, не знімати упаковку з місця, що контактуватиме з ротом, поки мундштук не буде правильно встановлений у прилад.
Згідно з технічними характеристиками газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810», мундштук це гігієнічно окрема упаковка, захищений від маніпуляцій, повітряний канал, що не перекривається, виштовхувач для мундштука і обмежувач між ротом випробуваного і корпусом приладу. З оглянутого при розгляді справи відеозапису з нагрудної камери відеоспостереження поліцейського вбачається, що після продуву згаданого вище газоаналізатора працівник поліції не замінював встановлений в корпусі приладу мундштука, в який ОСОБА_1 продував ще 5 раз.
З наведених вище норм слідує, що у випадку виявлених розбіжностей між протоколом наданим поліцейським та долученими до нього доказами та викладеною в ньому інформацією, такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст.254 КУпАП та порушенні законні права на захист.
В матеріалах справи є рапорт поліцейського про зупинку водія ОСОБА_1 та складання стосовно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. І хоча у долученому рапорті до протоколу вказано, що підставою вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, він не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки фактично є документом внутрішнього користування, так як його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення .
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.
Таким чином, беззаперечних доказів, зібраних відповідно до вищеописаних вимог законодавства, які б вказували на те, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, матеріали справи не містять.
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
У відповідності з п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є обставиною, яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення та є підставою для його закриття.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, не сплачується.
Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 245, 247, 251, 280, 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена в 10-ти денний термін з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, через Болехівський міський суд Івано-Франківської області, відповідно до ст. 294 КУпАП.

Суддя Болехівського міського суду В. В. Скригун

Строк пред`явлення постанови до виконання "____"__________20_ р.

Постанова набирає чинності "_____"_______________20_ р.