Номер провадження: 33/813/32/23
Номер справи місцевого суду: 495/5348/22
Головуючий у першій інстанції Анісімова Н.Д.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі секретаря судового засідання Воронової Є.Р., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Войни А.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.08.2022 року якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.08.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. з конфіскацією знарядь та засобів вчинення правопорушення. Вирішено питання судових витрат.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 18.06.2022 року о 09:10, в пункті пропуску «Паланка» прикордонним нарядом «Перевірка документів» був виявлений громадянин України ОСОБА_2 , який 20.02.2022 незаконно перетнув Державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, тим самим порушуючи вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України», тобто вчинив правопорушення, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

18.06.2022 року старший прикордонник нарядів в пункті пропуску «Паланка» склав адміністративний протокол серії ПдРУ №163665 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Доводи обґрунтовує тим, що дійсно 20.02.2022 року перетинав державний кордон України на в`їзд в Республіку Молдову через пункт пропуску «Кучургани», але про те, що посадовими особами ДПСУ не було проставлено датоштампи з відміткою про перетин державного кордону він дізнався пізніше, коли по справах виїжджав з Республіки Молдови до Румунії. Зазначає, що він не був сповіщений про слухання справи та справу розглянуто за його відсутності. Таким чином, судом першої інстанції порушені права апелянта, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права. Крім того, вказує, що справу було розглянуто протягом 5-ти робочих днів, а відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання відповідних матеріалів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно положень ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 участі в судовому засіданні призначеному на 03.08.2022 року не приймав.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази належного сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи на 03.08.2022 року.

Натомість, наявна в матеріалах справи судова повістка про виклик до суду від 20.06.2022 року (тобто датована ще до надходження матеріалів стосовна ОСОБА_1 до суду) на ім`я ОСОБА_4 , не має відношення до даної справи та свідчить про неналежне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

Інших доказів про належне сповіщення ОСОБА_1 про судовий розгляд матеріали справи не містять.

Отже, в порушення вимог ст. 268 КУпАП суд першої інстанції не повідомив ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та здійснив судовий розгляд справи за його відсутності, чим істотно порушив його права і законні інтереси, а також процесуальні норми законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції не був дотриманий конституційний принцип, що «ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередньо участь у судовому процесі, або позбавлений такого права», який знайшов своє відображення у рішенні Конституційного Суду України від 12.04.2012 №9-рп/2012 (справа про рівність сторін судового процесу), у якому формулюючи незаперечне право особи на судову присутність, Суд керувався правовими постулатами «доброї совісті» (bonae fidei), оскільки для громадян не може бути жодних перешкод об`єктивного характеру, якщо відбувається розгляд в суді індивідуально-конкретної справи.

З огляду на викладене, присутність особи, яка має право брати безпосередньо участь і виступати в суді, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, у передбачений законом строк і порядок оскаржити постанову по справі, є невід`ємним правом, а для суддів усіх інстанції важливим елементом законного і справедливого правосуддя.

Аналогічною є і практика ЄСПЛ (п. 26 і п. 29 рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» №7460/03), згідно якої «принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом» За наслідками розгляду цієї справи Суд дійшов висновку, що у провадженні, яке розглядається, важливі процесуальні гарантії були відсутні та що ці процесуальні недоліки, у світлі обставин справи, були достатньо серйозними, щоб піддати сумніву справедливість провадження. Відповідно було порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вказані вище фактичні обставини справи у взаємозв`язку з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП та інших нормативно-правовими актами, вважаю, що судом першої інстанції були істотно порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 , а також проігноровані вимоги чинного процесуального законодавства України, яке застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ, і міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, внаслідок чого судове рішення підлягає безумовному скасуванню через порушення судом першої інстанції норм процесуального права, згідно яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на захист, яке полягає у наданні їй можливості надати усні пояснення з приводу обставин правопорушення, право збирати і подавати суду докази, брати особисту участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, право на безпосередню участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується її прав та обов`язків, у порядку, передбаченому законом, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені законом.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині порушення його прав є обґрунтованими і заслуговують на увагу.

Разом з тим, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 18.06.2022 року о 09:10, в пункті пропуску «Паланка» прикордонним нарядом «Перевірка документів» був виявлений громадянин України ОСОБА_2 , який 20.02.2022 незаконно перетнув Державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, тим самим порушуючи вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України», тобто вчинив правопорушення, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

18.06.2022 року старший прикордонник нарядів в пункті пропуску «Паланка» склав адміністративний протокол серії ПдРУ №163665 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП крім протоколу, підтверджується також копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон та відповідними рапортами, які знаходяться в матеріалах справи.

Враховуючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, які у своїй сукупності і взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне визнати останнього винним у вчиненні даного правопорушення.

Разом з тим, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Зважаючи на те, що адміністративне правопорушення було вчинено 18.06.2022, то строк накладення адміністративного стягнення сплинув 18.09.2022, внаслідок чого провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 247, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

ПостановуБілгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.08.2022 року якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП- скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов