Справа № 129/3064/22
Провадження по справі № 3/129/127/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2023 року м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Капуш І.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №024578 від 13.11.2022р. ОСОБА_1 поставлено за вину те, що він 13.11.2022р. приблизно о 01:10год. в м.Гайсині Вінницької області по вул.1-го Травня керував автомобілем «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Alcotest Drager», чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, надіслав суду клопотання в якому вказав, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає та пояснив, що 13.11.2022 р. о 01:10 год. в місті Гайсин по вулиці Першого Травня, він знаходився в салоні власного автомобіля «Мерседес Віто», який нерухомо стояв на правому узбіччі дороги з увімкненими покажчиками аварійної зупинки. В цей час до його автомобіля підійшли працівники поліції, які стали вимагати від нього продути в прилад, при цьому йому не було роз`яснено його прав, порядку огляду на стан сп?яніння.

Звернув увагу суду на те, що з перегляду відео №2 видно, що поліцейські перед початком огляду ОСОБА_1 , шукали щось в службовому автомобілі та зрозумівши, що вони не мають в наявності нового запечатаного одноразового мундштука та повіреного приладу (один з поліцейських показав жест головою «нема»), інший озвучивши це в голос на відео «- то набери хай підвезуть хлопці, - аааааа - нема машини…», працівники поліції порушили інструкцію з використання алкотестеру та використали незапечатаний мундштук, що свідчить про те, що такий мундштук вже використовувся раніше та не є індивідуальним, що є грубим порушенням застосування алкотестера, яке і призвело до хибних результатів тестування.

Наведене суперечить ДСТУ EN 15964:2014 «Пристрої неодноразового використання для контролю видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань», затверджених Наказом Мінекономрозвитку України №1494 від 30.122014 року «Про прийняття європейських та міжнародних нормативних документів як національних стандартів України, змін до національних стандартів України, скасування національних стандартів України та міждержавних стандартів в Україні», а також інструкції з використання алкотестеру «Drager Alcotest 6820», відповідно до п. 3.11, 5.2 якого мундштук - це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для прояву алкоголю в повітрі, що видихається і через яку людина, яку перевіряють, подає пробу повітря, що видихається. Прилад повинен унеможливлювати вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів. ОСОБА_2 призначений тільки для одноразового використання. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці. Недотримання вищезазначених вимог може призвести до ризику некоректної роботи засобів вимірювальної техніки (газоаналізаторів) і фактичних необ`єктивних тестів.

Також після ознайомлення з матеріалами справи виявлено, що газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння, востаннє проходив повірку (калібрування) 17.02.2022р.. тобто з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку.

Інструкцією з єксплуатації газоналізатору "Alcotest 6810" визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі "Інтервали технічного обслуговування". Розділом "Інтервали технічного обслуговування" передбачені інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння затверджений спільним Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11.11.2015 року.

Пунктами 1-7 розділу ІІ Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп?яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1). Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 3). Перед проведенням огляду на стан сп?яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп?яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 5).

Інструкцією з експлуатації газоаналізатору "Alcotest 6810" (яка є публічно доступною) Розділом "Інтервали технічного обслуговування" передбачені інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки кожні шість місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" №1314-VII від 05.06.2014 експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Відповідно до положення п. 4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МО3/МВС №1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп?яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Разом з тим, зазначив, що відеозапис події не підтверджує факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп?яніння, інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп?яніння працівниками поліції не надано, а тому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Отже, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.1 розділу 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2006 року № 1306 (далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.10 розділу 1 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

В судовому засіданні по справі про адміністративне правопорушення досліджено наступні, надані до суду докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 024578 від 31.11.2022 року;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.11.2022р., який проводився із застосуванням приладу «Драгер»;

- оптичний диск з файлами відеозапису.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Дослідивши ці докази, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Питання, пов`язані із проведенням огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регламентовані у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008року №1103 (далі-Порядок).

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Підстави проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та ознаки такого сп`яніння визначені в Інструкції № 1452/735.

Згідно ч. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до ч. 3 розділу І цієї Інструкції є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ цієї Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Отже, вимога поліцейського до водія транспортного засобу про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути законною. Законність такої вимоги полягає у наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння.

Протокол містить підписи ОСОБА_1 , однак з огляду на встановлені обставини, суддя приходить до висновку, що вони є формальними. Це в свою чергу свідчить про ігнорування прав ОСОБА_1 як особи, яка притягається до відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Щодо проведення цього огляду з урахуванням досліджених файлів з відеозаписом та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.11.2023 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За п. 22 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння затверджений спільним Наказом МВС України та МОЗ України No1452/735 від 09.11.2015 року "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції", зареєстрованого в Міністерства юстиції України за N 1413/27858 від 11.11.2015 року.

Пунктами 1-7 розділу II Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1). Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 3). Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на ї вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 5).

Відповідно до положення п. 4 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС №1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Інших належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності та за принципом доказування «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять, з урахуванням чого суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р.,заява N16347/02), а також на встановлені судом обставини цієї справи, суд приходить до висновку,що направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація є сумнівними. Наявність цих сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Крім цього, суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, що є недопустимим.

Також до вищенаведеного слід зазначити, що судом в ході розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, встановлено, що відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази не можуть бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Із зазначеного також слідує, що процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також порядок збирання та оцінки доказів уповноваженою особою проведено без суворого дотримання законності, що прямо суперечить вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно до п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, ОСОБА_1 вини не визнає, належних доказів того, що він керував автомобілем «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, таким чином порушив п. 2.9а ПДР України, матеріали справи не містять, безперервний відеозапис фіксації зазначеного в протоколі правопорушення працівниками поліції не вівся, відеозаписи містить вибіркові моменти спілкування в медичному закладі працівників поліції, на відеофіксації, яка велася працівниками поліції не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, освідування ОСОБА_1 проводилося вже попередньо використовуваним мундштуком, із за якого міг бути хибний результат, крім цього хибність результату могло призвести порушення періодичності в шість місяців калібровки приладу «Драгер», якйи востаннє калібрувався 17.02.2022р., а тому всі сумніви щодо винуватості ОСОБА_1 тлумачаться на його користь на підставі ч.3 ст. 62 Конституції України, то через грубі порушення працівниками поліції визначеної законом процедури, що свідчать про відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 у поставленому йому за вину правопорушенні, і складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, що тягне за собою закриття справи.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Оскільки в цьому випадку провадження у справі підлягає закриттю, відповідно судовий збір слід віднести на рахунок держави.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 256, 266, 268, 280, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: