ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/399/23
Провадження № 3/210/377/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"25" січня 2023 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є військовослужбовцем за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , кулеметник 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 2-ої стрілецької роти, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 00025 від 17 січня 2023 року складеного командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 відповідно до якого солдат ОСОБА_1 05.01.2023 о 07 годині 30 хв. був відсутній у розташуванні військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), про вказаний факт безпосереднім командиром солдата ОСОБА_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_3 було повідомлено командування військової частини рапортом, також відповідно до наказу Міністерства оборони України №604 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20 грудня 2018 р. за N9 1451/32903) 05.01.2023 про обставини події було здійснено доповідь оперативному черговому в бригаду, а також до територіального органу військової служби правопорядку.

Відповідно до рапорту молодшого лейтенанта ОСОБА_3 від 08.01.2023 стало відомо, що 08.01.2023 о 11 годині 00 хвилин солдат ОСОБА_1 прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), також відповідно до наказу Міністерства оборони України №604) 08 січня 2023 року про повернення солдата ОСОБА_1 було здійснено доповідь оперативному черговому в бригаду, а також до територіального органу військової служби правопорядку.

Крім цього, відповідно до рапортів безпосереднього начальника солдата ОСОБА_4 , молодшого лейтенанта ОСОБА_5 від 11.01.2023, 14.01.2023 та 17.01.2023 стало відомо, що солдат ОСОБА_1 протягом січня 2023 року систематично на незначні проміжки часу залишав військову частину та рахувався у самовільному залишенні військової частини, а саме: 11.01.2023 з 07:30 відсутній у військовій частині, 14.01.2023 о 07:30 повернувся до військової частини (в той же день - 14.01.2023) покинув військову частину, та остаточно 17.01.2023 о 12 годині 30 хвилин повернувся до військової частини. Про всі події (самовільне залишення військової частини, повернення з самовільного залишення військової частини) оперативним черговим вч НОМЕР_1 у відповідності до наказу Міністерства оборони України №604 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20 грудня 2018 р. за № 1451/32903) здійснювались доповіді оперативному черговому в бригаду, а також до територіального органу військової служби правопорядку.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 вчинив самовільне залишення військової частини в умовах правового режиму воєнного стану, тобто адміністративне правопорушення,, передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, просив застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Частиною 4 статті 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.ст. 11, 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок: постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента «Про часткову мобілізацію» ст.1 Закону України «Про Оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавця стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до нової редакції ст. 172-11 КУпАП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» опублікованої в журналі Голос України від 15 квітня 2017 року, солдат ОСОБА_1 вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наступними доказами, а саме: обставинами, викладеними в протоколі серії № 00025 від 17 січня 2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17.01.2023 року, відповідно до яких останній підтвердив факт вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, копією витягу із наказу МОУ № 99 від 01 липня 2022 року, доповіддю про самовільне залишення військової частини.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (зі змінами), особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який станом на 01.01.2023 року становить 2684,00 грн. З 01.01.2023 року цей розмір судового збору становить 536,80 грн (2684,00 х 0,2 = 536,80).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465,00 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 536,80 гривні (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) на користь держави.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу - особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: О. В. Чайкіна