Справа № 603/436/22
Провадження № 3/603/3/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2023 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався

- за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

21.10.2022 року о 14 год 30 хв ОСОБА_1 під час документування домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_2 (Справа №603/437/22) вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків, які намагалися припинити протиправне діяння ОСОБА_1 по відношенню до громадянки ОСОБА_2 , а саме не реагував на вимоги поліцейських припинити протиправне діяння при цьому виражаючись в грубій формі на їх адресу нецензурною лайкою, виганянні з житлового будинку, шарпанні за одяг.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції чим здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився хоча судом вживались заходи для належного його повідомлення про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Привід, який був застосований Монастириським районним судом Тернопільської області 28.11.2022 року до ОСОБА_1 працівниками Сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області не виконано та повідомлено суд про причини невиконання постанови суду від 28.11.2022 року про здійснення приводу ОСОБА_1 в судове засідання на 11 год 00 хв 05.12.2022 року.

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 05.12.2022 року матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП - повернуто Сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області для належного їх оформлення та виконання вимог передбачених чинним Законодавством України, а саме, забезпечити присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи в суді, присутність якої є обов`язковою, які 19.12.2022 року повторно направлені до Монастириського районного суду Тернопільської області для розгляду по суті.

Також, судом вживались заходи для належного повідомлення ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи, проте останній повторно 04.01.2023 року в судове засідання не з`явився.

04.01.2023 року постановою Монастириського районного суду Тернопільської області до ОСОБА_1 застосовано привід в судове засідання на 10 год 00 хв 12.01.2023 року, проте працівниками Сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області постанову не виконано за відсутності ОСОБА_1 за місцем проживання (реєстрації).

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними првами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У рішенні від 07.11.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Окрім того, в своїх рішеннях (в т.ч. справа Каракуця проти України) Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП, а також про розгляд справи у Монастириському районному суді Тернопільської області, однак останнім не було подано заяви про причини неявки до суду чи про відкладення розгляду справи, дає підстави суду вважати, що ОСОБА_1 , не з`являючись в суд, свідомо ухиляється від явки в судове засідання і тим самим уникає відповідальності, яка у разі доведеності його вини у вчиненні вищевказаного правопорушення передбачена санкцією ст. 185 КУпАП, а тому суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 185 КУпАП, розглядаються протягом доби.

Хоча ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та особисто не надав пояснень щодо вчиненого правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, його вина у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.10.2022 року серії ВАБ №618006, складеного ДОП СПД №1 (м.Монастириська) старшим лейтенантом поліції Гриник Р.А.;

-даними письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах справи;

-рапортом ДОП СПД №1 (м.Монастириська) відділу поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області від 21.10.2022 року складеного старшим лейтенантом поліції Вербовим С.;

-рапортом ДОП СПД №1 (м.Монастириська) відділу поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області від 21.10.2022 року складеного старшим лейтенантом поліції Гриняком Р.;

-рапортом ДОП СПД №1 (м.Монастириська) відділу поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області від 21.10.2022 року складеного капітаном поліції Лось М.

В зв`язку з наведеним, суд враховує, що працівником поліції правильно було кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Згідно ст.ст. 1, 2 Розділу 1 Загальних положень Закону України «Про національну поліцію» національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку завданням якої є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до п. 3, 5 ст. 23 Розділу ІV вищевказаного закону поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Верховний Суд України в Постанові №8 від 26.09.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» з подальшими змінами роз`яснив, що за змістом ст. 185 названого Кодексу злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції (поліції) при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на це тлумачення посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні №10-рп/2011 від 11.10.2011 року.

Щодо злісної непокори законній вимозі поліцейського суд зазначає, що злісною непокорою в даній справі є невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейських припинити протиправні дії до них та громадян із застосуванням нецензурної лайки, агресивної поведінки та словесних образ в їх сторону.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, пом`якшуючі правопорушення обставини судом не встановлені, обтяжуючі обставини - продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ст. 185 КУпАП у виді штрафу в дохід держави, що є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ним нових правопорушень. Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме його меті.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі та порядку встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 185, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн 00 коп штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян