Справа № 132/2538/22
Провадження № 33/801/38/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павленко І. В.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , безробітного, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин. Стягнуто на користь держави 496грн судового збору.

Згідно постанови суду, боржник ОСОБА_1 допустив несплату аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01.09.2021 року становить 62331,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП, як несплата аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року, вказану постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Уважав, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Стверджував, що про розгляд справи 16 листопада 2022 року належним чином не був повідомлений. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про належне його повідомлення про розгляд справи, тому суд у порушення ст.268 КУпАП розглянув справу в його відсутності, чим порушив його право на захист.

Зазначав, що судом першої інстанції розглянуто справу поверхнево, без з`ясування фактичних обставин, що мають значення для її розгляду.

Суд першої інстанції грубо порушив ст. 278 КУпАП не перевіривши чи правильно складено протокол та інші матеріали справи.

Зауважував, що окрім його необізнаності щодо наявності оскаржуваної постанови (про яку стало відомо лише 07.12.2022 року.),наявний у справі розрахунок не відображає дійсності обставин, не зазначено часового періоду виникнення аліментної заборгованості, який має значення для правильного вирішення справи.

Звертав увагу на те, що оскаржувана постанова винесена 16 листопада 2022 року, останнім днем подання апеляційної скарги вважалося 26 листопада 2022 року. Копію постанови він не отримував, а про її наявність дізнався лише 07 грудня 2022 року. У зв`язку з цим, уважав, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Коцурак Т.Ю, в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

10.01.2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява від адвоката Коцурак Т.Ю. надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність та у відсутності ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримують просять її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про таке.

Оскільки участі в розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не брав, уважаю, що строк на оскарження постанови суду першої інстанції був пропущений з поважних причин за зазначених в апеляційній скарзі обставин та підлягає поновленню.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вище вимог не дотримано.

Диспозиція ч.1 ст.183-1 КУпАП визначає адміністративним правопорушенням несплату аліментів на утримання, зокрема, дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2022 року зазначено, що 12.10.2022 року гр. ОСОБА_1 учинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП, а саме не сплатив аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що становить 62331,33грн.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 146425 від 12.10.2022 та матеріалами, що додані до протоколу.

Однак з таким висновком суду не можна погодитись з огляду на таке.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, не підтверджуються зібраними у справі доказами.

З об`єктивної сторони, адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, не ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному дослідженні обставин справи та є помилковим.

Окрім цього, судом першої інстанції порушені вимоги ст. 268 КУпАП, де зазначено, що справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У постанові суду зазначено, що правопорушник вину визнав, однак даний факт не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 , не був присутній під час розгляду справи та про час та місце розгляду справ не був повідомлений завчасно та належним чином.

У матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та дату розгляду справи.

Згідно з вимогами ст.277-2 КУпАП повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення є вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судової повістки.

Апеляційний суд уважає, що розглянувши справу у відсутності ОСОБА_1 , без належного повідомлення останнього про час та дату розгляду справи всупереч вимог ст.ст.268, 277-2 КУпАП, суд першої інстанції допустив істотне порушення норм процесуального права.

Ураховуючи зазначені обставини, а також те, що розгляд справи відбувався без належного повідомлення ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, що є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП не підтверджуються зібраними по справі доказами. Оскільки, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 та 280 КУпАП належним чином не перевірив і не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності, та не дав їм належної правової оцінки.

Оскільки винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та«Барбера, Мессегеі Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Доводи апеляційної скарги знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, спростовують висновків суду та дають підстав вважати що судом першої інстанцій було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ч.1 до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, суддя апеляційного суду дійшла висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП не доведена.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З урахуванням наведеного, враховуючи порушення, які були допущені судом при розгляді адміністративної справи, суддя вважає, що постанову суду слід скасувати, а провадження закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого с ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької областівід 16 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин