САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/171/23
Провадження №3/726/200/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 м. Чернівці
Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, розлученого, військовослужбовця, номера обслуги гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , -

про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:
Солдат військової служби по мобілізації, який проходить військову службу на посаді номера обслуги гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір ухилитися від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах особливого періоду і воєнного стану, з 11 січня 2023 року не з`явився без поважних причин на службу до розташування військового містечка № НОМЕР_2 пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та залишився за місцем свого проживання до 13 січня 2023 року, де проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.

Таким чином в період з 11 по 13 січня 2023 року солдат ОСОБА_1 був безпідставно відсутній на службі 3 (три) доби, не з`явився без поважних причин на службу до розташування військового містечка № НОМЕР_2 пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та залишився за місцем свого проживання, де проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, тим самим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП, а саме: самовільне залишення місця служби в умовах особливого періоду тривалістю до десяти діб.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи наявна заява останнього про розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що вину у вчиненому визнає, просить суворо не карати.

У відповідності до вимог ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-11 розглядаються протягом доби, при цьому положеннями ст. 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, серед яких, стаття 172-11 КУпАП відсутня.

Враховуючи, що по даній категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, зважаючи на обмежені строки розгляду справи, з огляду на положення ст.ст. 38, 277 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявності письмової заяви по суті справи та викладених пояснень щодо суті вчиненого, з метою забезпечення своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення та недопущення затягування розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані у ній докази, надавши їм відповідну правову оцінку, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.3 ст. 172-11 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено відповідальність за вчинення таких дій в умовах особливого періоду.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Натомість Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Верховною Радою України затверджено Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року, строком на 90 діб.

16 листопада Верховна Рада України затвердила укази Президента України № 8189 та № 8190 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» до 19 лютого 2023 року.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколу А 3715 № 009 про військове адміністративне правопорушення від 13 січня 2023 року, що складений у відповідності до вимог КУпАП та містить виклад обставин і суті вчиненого правопорушення та долученими до нього доказами, що підтверджують дійсність обставин, викладених у протоколі.

Даними витягу із наказу № 39 від 25.02.2022 підтверджено, що з 25 лютого 2022 року солдат ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 .

До матеріалів справи долучено копію військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 01.04.2015.

Відповідно до даних рапорту (вх. № 259 від 11 січня 2023 року) заступника начальника штабу військової частини капітана ОСОБА_2 стало відомо, що під час проведення шикування з метою перевірки наявності особового складу було виявлено відсутність на службі без поважних причин номера обслуги гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 гірсько-штурмової роти солдата ОСОБА_1

Згідно даних рапорту (вх.№°340 від 13 січня 2023 року) заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 стало відомо, що військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 до військового містечка № НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 було супроводжено номера обслуги гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 гірсько-штурмової роти солдата ОСОБА_1 , який з 11 січня 2023 року рахувався таким, що самовільно залишив частину.

Ніяких документів, підтверджуючих законність відсутності на службі в період з 11 по 13 січня 2023 року солдат ОСОБА_1 командуванню військової частини не надав та до матеріалів справи таких не долучено.

При цьому сам ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях, долучених до протоколу, не заперечує того, що 11 січня 2023 року самовільно залишив військову частину та попрямував до місця свого проживання в АДРЕСА_1 де перебував до 13 січня 2023 року. Вказує, що 12 січня 2023 року йому зателефонували військовослужбовці ВСП та повідомили про те, що він являється таким, що самовільно залишив військову частину, а тому 13 січня 2023 року попрямував у військовий шпиталь (військової частини НОМЕР_4 ).

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП доведена повністю.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, дані наданої службової характеристики солдата ОСОБА_1 та його медичної характеристики.

Враховуючи наведене та те, що ОСОБА_1 фактично свою вину визнав, раніше не притягався до адміністративної відповідальності (оскільки дані про таке відсутні у матеріалах справи), суд вважає, що на останнього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для його виховання, а також сприятиме запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі вищезазначеного, Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. ст. 7, 9, 34, 35, 40-1, 172-11, 245, 277, 278, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 (сто сок п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок в дохід держави.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

СуддяС. А. Асташев