Справа № 711/6036/22
Номер провадження 3/711/22/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., за участю секретаря Іванової К.В., за участі особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його представника адвоката Демиденка В.А.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з протоколом про правопорушення серії ААД № 229202 - 13.11.2022 рок о 18.15 год. в м.Черкаси по вул.Сумгаїтська, біля будинку 24/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 3161 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, жвавість мови, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 707 від 13.11.2022 року, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного праворушення не визнав в повному обсязі. Вважає, що під час його освідування на встановлення стану сп`яніння була порушена процедура огляду та не виконана в повному обсягу, оскільки він виконав всі завдання, які йому зазначав лікар, а лише не зміг здати сечу, проте від здачі іншого біоматеріалу, а саме слини крові та і сечі він не відмовлявся. Вважає, що лікар не в повній мірі виконав покладені на нього обов`язки під час проведення освідування та не використав інші можливості для перевірки стану сп`яніння, а тому враховуючи викладене просить суд, відповідно до ст.247 КУпАП закрити адміністративне провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник особи стосовно якої складено протокол - адвокат Демиденко В.А. надав пояснення, що його довіритель ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення зазначеного в протоколі та передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає. Вважає, що диспозиція ст.130 КУпАП передбачає безпосереднє керування транспортним засобом, а також, де буде зафіксовано повідомлення працівниками поліції громадянину ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу (оскільки, на відео запису сІір-0 зафіксовано, що даний відео запис починається о 18 год. 37 хв., де ОСОБА_1 перебуває в салоні службового автомобіля та рухається вулицями міста, а в 18 год. 48 хв. приїхав до Черкаського обласного наркологічногодиспансеру, а в протоколі ААД № 229202 зафіксовано, що громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем в 18 год. 15 хв., тобто моменту керування транспортним засобом громадянином ОСОБА_1 не має, як чітко передбачає диспозиція ст.130 КУпАП, тобто дані обставини, що зазначені в протоколі не відповідають вимогам ст.256 КУпАП.Також вважає, що працівник поліції в порушення вимог ст.ст.6, 7, 8, 18 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст.57,59,68 Конституції України та ст.268 КУпАП, не роз`яснив право на захист, чим грубо порушив права Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В матеріалах адміністративної справи наявні два відеозаписи від 13.11.2022, які надали працівники поліції. Так на відео запису сІір-0 зафіксовано, що громадянин ОСОБА_1 добровільно погоджується пройти освідування на стан сп`яніння та лікар о 18 год. 53 хв. повідомляє громадянина ОСОБА_1 про те, що він повинен здати аналіз сечі, а якщо не здасть то це буде відмова від проходження огляду, а у 18 год. 55 хв. лікар починає проводити огляд, а саме виконувати певні маніпуляції, руками доторкатися носа, пройтися та інше, продуває прилад, який вимірює концентрацію алкоголю у повітрі, який видихається, міряти артеріальний тиск, а на відео записах с1ір-0 та с1ір-1 обох бодікамер працівники поліції, то відвертається, то прикриває рукою, щоб даного моменту видно не було, а у 19 год. 23 хв. видно, що громадянин ОСОБА_1 не відмовляється від проходження освідування, а п`є воду та намагається здати аналізи. Тобто громадянин ОСОБА_1 виконав всі вимоги лікаря з приводу освідування, не здав лише аналіз сечі, але лікар в супереч вимогам інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі - Інструкція) повідомляє ОСОБА_1 про те, що в його інтересах здати аналіз сечі, та те, що будуть давати висновок про його відмову, але ОСОБА_1 в 19 год. 18 хв. чітко заявляє, що він не може здати сечу та не відмовляється від проведення огляду. Вважає, що дані дії лікаря грубо суперечать вимогам Інстукції №1452/735 від 11.11.2015 року, а саме розділу ІІІ, п.п. 12,13 вказаної Інструкції, згідно яких передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також та для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Вподальшому лікар складає висновок № 707 в якому зазначає «Відмовився від медичного огляду у повному обсязі», що категорично суперечить відеозаписам. Враховуючи викладене, вважає, що під час проведення освідування ОСОБА_1 на встановлення стану сп`яніння були порушена процедура освідування, та не виконана в повному обсягу, а тому просить суд, відповідно до ст.247 КУпАП закрити адміністративне провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , адвоката Демиденка В.А., дослідивши відео з камер працівників поліції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст.14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Згідно ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.9 розділу ІІ цієї Інструкції - з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно із пунктами 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 229202 13.11.2022 року о 18.15 год. в м.Черкаси по вул.Сумгаїтська, біля будинку 24/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 3161 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, жвавість мови, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 707 від 13.11.2022 року.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого 13.11.2022 року КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер» за № 707,обстежувана особа ОСОБА_1 , відмовився від проходження медичного огляду в повному обсязі.

Разом з тим, під час огляду відеозапису з відеокамери працівника поліції, використання якої передбачено ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», суд встановив, що ОСОБА_1 у супроводі працівників поліції проїхав до медичного закладу, де лікар запропонував йому здати сечу для аналізу на стан сп`яніння. У той же час, о 18 год. 55 хв. лікар починає проводити огляд, а саме виконувати певні маніпуляції, руками доторкатися носа, пройтися та інше, продуває прилад, який вимірює концентрацію алкоголю у повітрі, який видихається, міряти артеріальний тиск, а у 19 год. 23 хв. та на відео видно, що громадянин ОСОБА_1 не відмовляється від проходження освідування, крім того п`є воду та намагається здати аналізи зазначені лікарем та не відмовляється від здачі біоматеріалу у вигляді сечі. ОСОБА_1 повідомив, що він не може здати сечу, оскільки не має позивів до сечовипускання, проте не відмовляється від огляду на стан сп`яніння. При цьому, працівник поліції або лікар не пропонували йому здати слину чи кров для здійснення відповідного аналізу.

На думку суду, зміст пунктів 7, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чітко встановлює, що в разі неможливості взяти у особи зразки сечі, слини, змивів, працівник поліції або лікар мають запропонувати такій особі надати для аналізу кров. Тобто, відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння має місце тоді, коли особа не може надати зразки сечі, слини або змивів та після цього відмовляється надати зразки своєї крові.

Вищевказаний підхід в Інструкції пояснюється тим, що людина в силу своїх біологічних особливостей або в силу певного емоційного стану може не мати у певний період часу позивів до сечовипускання, а іноді може мати недостатнє слиновиділення. Саме в таких випадках у особи має відбиратися кров для здійснення відповідного аналізу, в той час як відсутність сечі чи слини сама по собі не може свідчити про відмову від проходження медичного огляду.

В даному випадку ОСОБА_1 у медичному закладі чітко повідомив, що немає позивів до сечовипускання, проте не відмовляється від огляду. Однак, йому не було запропоновано здати інші біологічні зразки для аналізу (слину, кров). За таких обставин суд констатує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння відбувся із суттєвими порушеннями встановленого порядку, а у діях ОСОБА_2 відсутні ознаки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_2 і вони не дають змоги Суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Об`єктивною складовою адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки в ході судового розгляду суду не надано достатніх та допустимих доказів відмови від проходження ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, то відсутня складова вищезазначеного правопорушення.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

На підставі наведеного, ст.ст.130, 247, 283-287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник