Справа № 748/790/22 Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л. В.
Провадження № 33/4823/58/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю захисника адвоката Кравченка І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2022 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 червня 2022 року ОСОБА_1 о 09 год. 59 хв. у с. Новоселівка Чернігівського району Чернігівської області керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу приладу «DRAGER» (0,65% проміле), чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у вказаний у постанові суду час він не керував транспортним засобом, даний автомобіль знаходився на місці та не рухався, що, на думку апелянта, підтверджується відеозаписом із нагрудної камери працівників поліції. Також при цьому були відсутні свідки. Крім того, працівниками поліції не було роз`яснено причину його зупинки та порядок проходження водієм на стан алкогольного сп`яніння. Під час продуття приладу «Драгер», перший та другий раз огляду, даний прилад не показав будь-якого результату. Після продуття, працівник поліції не ознайомив його з результатом огляду, не запитав чи згоден він з його показаннями і не роз`яснив йому право пройти огляд в медичному закладі. Звертає увагу, що зі змісту протоколу не зрозуміло яким саме газоаналізатором було проведено його огляд, на його вимогу не надали сертифікат відповідності даного приладу та свідоцтво про його повірку.

Заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився із застосуванням приладу «Драгер».

Ці обставини підтверджуються даними алкотестера, за результатами якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 0,65%о, тобто, він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

З відеозапису працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», за результатами якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 0,65%о. Крім того, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що зауважень на дії працівників поліції ОСОБА_1 не висловлював, вказав, що він вчора пив пиво. Також апелянт не заперечував результати тесту, оскільки будь-яких зауважень з цього приводу не висловлював. А також засвідчив згоду своїм підписом на роздруківці до приладу «Драгер» (а.с.5) та на Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6). Тому доводи апелянта про те, що його не ознайомили з результатом тесту, не заслуговують на увагу.

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та результаті спеціального технічного засобу «Драгер», ОСОБА_1 зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а даний автомобіль знаходився на місці та не рухався, спростовується наявними в матеріалах справи відеозаписами, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, останній в ході спілкування з працівниками поліції повідомляв, що ввечері пив пиво.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції працівник поліції ОСОБА_2 підтвердив, що він зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 на блокпосту.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки зі змісту протоколу не зрозуміло яким саме газоаналізатором було проведено його огляд, а також те, що на його вимогу не надали сертифікат відповідності даного приладу та свідоцтво про його повірку, є необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно із частинами 2-5 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Однак, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не вимагав у працівників поліції надати йому сертифікат відповідності даного приладу та свідоцтво про його повірку. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QМ 128508322, чинного до 29.09.2023 року за результатами перевірки встановлено, що газоаналізатор Alcotest 6810 ARВF-0433 за допомогою якою проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідає вимогам методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с.62).

Твердження апелянта, зокрема про те, що йому не було роз`яснено причину зупинки, висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності свідків при його огляді, також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 проводився із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко