Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/2262/22

Номер провадження 3/511/7/23

"18" січня 2023 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С . І., в присутнсті: за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Теренчука Є.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу, про адміністративне правопорушення, серії ААД№092568 від 04.10.2022 року, 04.10.2022 року о 20год.30хв. в Одеській області Роздільнянського р-на автотраса Київ-Одеса 439 км. водій керував транспортним засобом МАН д.н.з. НОМЕР_1 з причепом, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згодою водія у встановленому законом порядку проводився із «Драгер ALCOTEST №7610, ARCM 0410».. Відповідно до тесту №890, результат огляду позитивний та становить 2,69%, чим порушив вимоги п.2.9 ПДД України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

30.11.2022 року на адресу суду від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, відповідно до яких останній зазначив, шо 04.10.2022 року біля 21 години, він, перебуваючи у тверезому стані, керуючи автомобілем МАН на автодорозі Київ Одеса 439 кмРоздільнянського району Одеської області, розмовляв за кермом автомобілю по мобільному телефону, відволікся від керування та здійснив наїзд на стовп який знаходився на узбіччі дороги. Після ДТП, він, вийшов з автомобілю та чекав на приїзд співробітників поліції. Поліцейським (які прибули на місце вчинення ДТП), він, розповів, що втратив свідомість при керуванні даним транспортним засобом, тому вчинив ДТП. На запитання що він вживав перед даним ДТП, він відповів що випив «пів літри безалкогольного пива на Лимані «кафе Чайка». Після чого поліцейські привезли Драгер та почали нібито його обстеження та після «продувки» Драгера, поліцейський промовив що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та показав при цьому Драгер на екрані якого нічого не відображалося, тобто були взагалі відсутні будь-які показники. Після ДТП він, знаходився у стресовому та пригніченому стані (окрім цього вдарився головою об руль автомобілю), та отримав легкі тілесні ушкодження, але відказався від госпіталізації (даний факт зафіксований на відео у його розмови з медиками швидкої допомоги), так як не міг залишити свій транспортний засіб. Тому у силу даних обставин він не зовсім розумів що відбувається, тому просто підписував всі документи які йому надавалися працівниками поліції, навіть без ознайомлювання з ними, а поліцейські у свою чергу йому нічого не пояснювали. У процесі складання протоколів, він декілька разів промовляв, що тверезий та пропонував проїхати до лікарні та провести медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння, але поліцейські відмовили, зазначивши, що показів Драгера достатньо. Крім того, його права передбачені Конституцією України та КУпАП, та право на правову допомогу адвоката перед складанням протоколу, поліцейський не роз`яснював.

30.11.2022 року представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Теренчук Є.М., який діяв на підставі ордеру серії ВН № 1204772 від 15.11.2022 року, надав заяву про відкладення судового засідання для виклику в судове засідання та допиту в якості свідків поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які складали протокол.

13.12.2023 року та 11.01.2023 року на адресу суду від інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Шустікова Олександра надійщди повідомлення, в яких зазначив, що ним, інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шустіковим О.О, у відношенні гр. ОСОБА_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 092568 від 04.10.2022 р. Додатково повідомляє, що він, як службова особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не зможе бути присутнім на судовому засіданні розгляд якого призначено на 13.12.2023 року о 09.00год. та 18.01.2023року о 09:00год., у зв`язку з тим, що поїздка співробітника з місця постійного несення служби для виконання доручення здійснюється на підставі службового відрядження яке повністю утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів. Виділення коштів для службових відряджень та поточних витрат пов`язаних з ними, для співробітників не передбачені в полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, додатково слід зазначити що у дату проведення засідання буду перебувати після нічної зміні , а в режимі відеоконференції технічної можливості не має.

04.01.2023 року на адресу суду від представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Теренчука Є.М надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копію адміністративного протоколу ААД № 092567 складеного 04.10.2022 року відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та довідки про погоду № 529 від 07.12.2022 року.

17.01.2023 року на адресу суду від представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Теренчука Є.М надійшло клопотання про закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Теренчука Є.М., який діяв на підставі ордеру серії ВН № 1204772 від 15.11.2022 року підтримав клопотання про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення та просив суд його задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, ознайомившись із клопотанням представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та письмовими пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, прийшов до наступного висновку.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення, крім національного законодавства, суд також керується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.97 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративні правопорушення повинні бути вказані: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті "передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Згідно п.11 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1376 від 06.11.2015 року,( далі Інструкція), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що перед складанням адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 , були роз`яснені права передбачені ст.55, 56, 59, 63, Конституції України та ст.268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є порушенням його конституційних прав та право на захист.

Крім того, зазначений протокол складений 04.10.2022 року о 21 години 50 хвилин.

Адміністративний протокол серії ААД № 092567 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, був складений 04.10.2022 року 21 година 46 хвилин (даний протокол складався іншим поліцейським), що за даних обставин викликає сумнів у дотриманні встановленого алгоритму дій (а відповідно їх законності) працівників поліції, при складанні даних матеріалів. У даних діях, поліцейські повинні витримувати часовий інтервал, необхідний для повноцінного та законного виконання даних окремих процедур оформлення матеріалів не порушуючи при цьому права особи. Тобто ОСОБА_1 , фактично знаходився між двох поліцейських, які разом оформляли два різних адміністративних матеріалів відносно нього (задавали питання, відволікали одне до одного), що також є грубим порушенням його прав та доказом упередженості дій поліцейських при складанні даних матеріалів.

Протокол про адміністративне правопорушення, є тим єдиним доказом, який би мав би підтвердити повністю і беззаперечно винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у разі визнання його належним і допустимим доказом.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процессу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не

стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України N 1452/735від 09.11.2015 року Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно п. 8, 9, 10 Розділу II Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, за формою направлення, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Згідно п. 12 Розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Відповідно п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 р/ № 1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Процедура складення адміністративних матеріалів, відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно Постанови Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а, у протоколі про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото - чи відеозапис порушення), але у матеріалах справи не зазначено відомостей про технічний засіб, яким було здійснено відео фіксацію, а саме її номер, марку, тобто у матеріалах даної справи відсутні вищевказані дані.

Окремо необхідно вказати, що однією з підстав (у сукупності) для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності може бути «не повідомлення про проведення зйомки на боді-камеру» (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження № К/9901/23762/18 (ЄДРСРУ № 83104486). Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 8 лютого 2018 року, у справі № 760/3696/16-а (ЄДРСРУ № 72089270).

Згідно Постанови Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а. З відеозапису події від 12.02.2021, вбачається, що на ньому зафіксовано момент зупинки автомобіля марки „Mercedes-Benz С 220 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням НОМЕР_3 , продуття нею приладу „ALCOTESTER DRAGER ARJL-0468, наявність свідків та результат проведення огляду на стан сп`яніння, який становить 0,44% проміле.

Однак, подій, які відбувалися в подальшому, а саме: відношення ОСОБА_1 до результату тесту, складання протоколу про адміністративне правопорушення на відеозаписі не зафіксовані, а тому не можуть використовуватися як докази.

Згідно п.6 ч.2 Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

На DVD диску, долученому до адміністративних матеріалів міститься два відеозапису. На відео вбачається що перед оглядом, працівниками поліції не озвучується мета (ціль) проведення даного огляду, марка, модифікація, назва приладу за допомогою якої проводиться огляд. Не надаються сертифікат та акт повірки (калібрування) приладу. Ніяких свідків до проведення даного огляду залучено не було, на відеозапису вони відсутні.

Поліцейським, було запропоновано ОСОБА_1 , пройти тестування за допомогою Драгера. Поліцейський достав із упаковки мундштук приєднав його до Драгеру та надав його для продувки ОСОБА_1 . Але на відеозапису не вбачається чи були «обнульовані» попередні покази Драгера, перед застосуванням його ОСОБА_1 .

Після цього, ОСОБА_1 продув Драгер, та поліцейський промовив що Драгер, нібито показав результат 2,68 %, алкоголю у видоху ОСОБА_1 , але при демонстрації показів Драгера на відеозапису, дані результати Драгеру, взагалі не вбачаються (на відео світлий екран Драгера без будь-яких показників).

Далі о 21 годину 32 хвилини, поліцейський роздрукував чек Драгера, але не продемонстрував його покази та дані під відеозапис та ОСОБА_1 .

Окрім цього у 21 годину 35 хвилин, поліцейський натискає на Драгере кнопки та знову роздруковує чек. Аналогічну процедуру поліцейський повторює у 22 години 45 хвилин.

Тобто у інтервал 22 хвилини, після невідомих маніпуляцій з Драгером та можливого внесення будь-яких змін у покази Драгера, поліцейським було роздруковані 3 чека Драгера. Через декілька хвилин, поліцейський надав підписати ОСОБА_1 , незрозуміло який документ або чек (на відео не вбачається, що це саме чек роздруківки Драгера після огляду ОСОБА_1 ).

До цього ж, на роздруківки чеку Драгера, відсутні дані, до якого адміністративного протоколу він додається (серія та номер) та відсутні прізвище та ініціали особи (оператора - поліцейського), який його роздрукував та проводив тестування.

Також, у адміністративному протоколі серії АДД № 092568, вказано - «огляд за допомогою приладу Драгер Алкотест 7610», але у протиріччя вказаним даним, згідно роздруківки чеку який є у наявності у матеріалах справи (який наданий як доказ), вказано, що даний чек роздрукований на приладі Драгер Алкотест 7510, що є очевидною невідповідністю та фальсифікацієює.

Окрім цього, черговим підтвердженням того, що надана до суду роздруківка чеку приладу Драгер є неналежним доказом, є довідка Гидромецентру Чорного та Азовського морів № 529 від 07.12.2022 року, у який вказано що температура повітря 04.10.2022 року у 21 годину 30 хвилин у с.Єгорівка Одеської області, була +11,3 градуса, тоді як у роздруківки чеку Драгера, який є у матеріалах справи № 511/2262/22, температура вказана +18 градусів. Дане протиріччя вказує, або на несправність приладу Драгер який використовувався при огляді ОСОБА_1 , що є порушення Інструкції, або на те, що даний чек приладу Драгер, був роздрукований та використовувався у іншої місцевості, при іншому огляді, іншої особи (враховуючі відсутність даних про належність чеку до даного протоколу, відсутність ОСОБА_4 оператора, різницю температури у 7 градусів).

Крім того, на відео також не вбачається, що після застосування Драгера при огляді ОСОБА_1 , та промови поліцейського, що Драгер показав наявність алкоголю у його видоху, поліцейський взагалі не запитує відношення ОСОБА_1 , до даного факту (тобто його згоди, або незгоди), а надає ОСОБА_1 ручку та безапеляційне наказує йому - «пишіть згоден», а тому наданий суду відеозапис не може використовуватися як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тобто дана процедура огляду ОСОБА_1 , проводилася з явними грубими порушеннями Інструкції, тому надані докази у вигляді відеозйомки на який не вбачаються покази Драгера та роздруківки чеку, не є аутентичним, а навпаки є неналежними та недопустимими доказами по даний справи.

Окрім цього, за час оформлення матеріалів, ОСОБА_1 , знаходився у шоковому, стресовому та пригніченому стані після скоєного ДТП та отримав тілесні ушкодження, у тому числі травму голови при ударі об руль. При медичному обстеженні на місці ДТП, лікарі навіть намагалися госпіталізувати ОСОБА_1 , але він відмовився від госпіталізації, так як не бажав залишати автотранспорт (даний факт зафіксований на відео). Тобто ОСОБА_1 у силу даних обставин та своєї необізнаності у законодавстві, не міг у повної мірі зрозуміти та ознайомитися с документами, які складалися, тому взагалі з документам не ознайомлювався та ставив підписи де йому вказували поліцейські.

У даному випадку свідки не залучалися, але даний відеозапис проводився з істотним порушенням вимог ст. 266 КУпАП та п. 5 розділу II Інструкції, оскільки неможливо встановити всіх обставин та складу адміністративного правопорушення, а також оцінити дії поліцейських за весь час виявлення правопорушення, його фіксування та складання адміністративних матеріалів. Надаючи оцінку відеозапису із боді-камери, який додано до матеріалів справи, суд вважає, що його взагалі не можна вважати належним доказом, оскільки відповідно до п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. N 100 після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно, а відео-запис доданий до матеріалів справи в двох фрагментних записах, тому по ньому неможливо встановити хронологію подій, що робить його неналежним доказом.

Аналогічний висновок було зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суд 17.07.2019 року по справі N 216/5226/16-а (2- а/216/33/17).

Також, суд враховує, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП, працівниками поліції не був відсторонений від керування транспортним засобом ОСОБА_1 , щодо якого в них були підстави вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу ставить під сумнів наявність у останнього ознак такого сп`яніння.

Згідно ст.266 КУпАП, п.22 Розділу ІІІ Наказу № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», (даний порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103), огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї Інструкцї, вважається недійсним.

Згідно Постанови ВС від 29.04.2020 року по справи 161/5372/17, тільки наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення к відповідальності.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

За змістом вищезазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Також у даному Рішенні вказано, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, суд вважає, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була допущена неповнота і однобічність при з`ясуванні всіх обставин справи, та відповідно, не дана належна оцінка, а дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, статтями 245,247,251,252,280,283-285,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст виготовлений та підписний суддею 18.01.2023 року.

Суддя: С. І. Гринчак