Справа № 456/4404/22
Провадження № 3/456/135/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

09 лютого 2023 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., розглянувши об`єднану в одне провадження справу за матеріалами, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, заміжньої, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючої, користується пільгами, встановленими законодавством України для осіб з інвалідністю ІІІ групи (загальне захворювання), раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягалася,

за ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 10.11.2022 року близько 10:00 год. за зареєстрованим місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 , не створила належних умов для життя та виховання своєму малолітньому синові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме залишила зазначеного сина, який в силу простудного захворювання мав незадовільний стан здоров`я, без нагаду та піклування, чим допустила ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання зазначеного сина.

Вона ж, повторно протягом року після накладення на неї адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме 23.01.2023 року близько 09:00 год., за зареєстрованим місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 , не створила належних умов для життя та виховання своєму малолітньому синові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме залишила зазначене житло неприбраним, у котрому також дозволила присутність чужої особи чоловічої статі, який перебував там у стані алкогольного сп`яніння, чим допустила ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання зазначеного сина.

Обидва матеріали про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 за ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП, надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області до Стрийського міськрайонного суду Львівської області 19.12.2022 року та 09.02.2023 року відповідно та були зареєстровані в діловодстві суду за вх. № 16991, вх. № 1976, після чого невідкладно у встановленому порядку кожні з них були розподілені головуючому судді Микитину В.Я. із присвоєнням єдиного унікального номера справи 456/4404/22 та номеру судового провадження 3/456/2387/2022, а також єдиного унікального номера справи 456/705/22 та номеру судового провадження 3/456/574/2023.

Статтею 36 КУпАП визначено можливість накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).

Відтак, постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 09.02.2023 року справу за єдиним унікальним номером 456/705/23 та номер судового провадження 3/456/574/2023 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП об`єднано в одне провадження із справою за єдиним унікальним номером 456/4404/22 та номером судового провадження 3/456/135/2023 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, що вже перебувала на розгляді у Стрийському міськрайонному суді Львівської області в цього ж судді, присвоївши об`єднаній в одне провадження справі єдиний унікальний номер 456/4404/22 та номер судового провадження 3/456/135/2023.

Судове засідання у цій об`єднаній в одне провадження справі про адміністративні правопорушення було призначено на 09.02.2023 року о 10:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , будучи належно та завчасно повідомленою про дату, час та місце розгляду цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, що стверджується розпискою від 03.02.2023 року, у призначене судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суддю не повідомляла.

Особа, який є законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 , - його батько ОСОБА_3 , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, що стверджується розпискою від 03.02.2023 року, у призначене судове засідання також не з`явився, про причини своєї неявки суддю не повідомляв.

Крім того, інформація про розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та 2 ст. 184 КУпАП розміщувалася на офіційному вебпорталі «Судова влада України» цього місцевого суду у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ (https://stm.lv.court.gov.ua).

В силу ч. 2 ст. 268 та ч. 2 ст. 269 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як і присутність потерпілої особи, не є обов`язковою, а тому суддя, враховуючи строки накладення адміністративного стягнення, встановлені приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП, котрі за одним із інкримінованих епізодів спливають 10.02.2023 року, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України вважав за доцільне розглядати цю об`єднану в одне провадження справу про адміністративні правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та за відсутності законного представника неповнолітнього потерпілого. Суддя переконаний, що відкладати судовий розгляд цієї справи на іншу дату та час при наведених вище обставинах, у тому числі й щодо закінчення 10.02.2023 року строку накладення адміністративного стягнення за одним із інкримінованих епізодів, буде недоцільним, так як здійснення такого розгляду без участі осіб, присутність яких не визначена законом як обов`язкова, не суперечитиме завданню провадження у даній об`єднаній в одне провадження справі про адміністративні правопорушення, а всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати усі обставини цієї справи можливо й за відсутності зазначених осіб.

При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя, дослідивши матеріали цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

В силу статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 150 СК України закріплюються такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частин 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наведених вище вимог законодавства не дотрималась, так як її вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 135451, котрий складений начальницею Служби ювенальної превенції Стрийського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Львівській області майором поліції Марцинюк О.В. відносно ОСОБА_1 24.11.2022 року у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення вимог чинного СК України та Закону України «Про охорону дитинства»;

- заявою ОСОБА_4 від 10.11.2022 року, адресованій Стрийському районному управлінню поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, у котрій остання клопоче про прийняття мір до її невістки ОСОБА_1 , яка як мати не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- поясненням ОСОБА_4 , наданими нею як свідком 10.11.2022 року під час оформлення відносно ОСОБА_1 відповідних матеріалів про адміністративне правопорушення, яка повідомила, що остання приходиться їй невісткою, яка 10.11.2022 року залишила свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі, лише на батька ОСОБА_3 , а сама знаходиться у цей час у квартирі в сусідньому житловому будинку у їх кума, де обоє зловживають спиртними напоями. При цьому, малолітній ОСОБА_2 в силу простуди, захворів та в нього ще звечора напередодні піднялася висока температура,у зв`язку з чим її було покликано на допомогу онуку, замість його матері;

- поясненнями ОСОБА_3 , наданими ним як свідком 24.11.2022 року під час оформлення відносно ОСОБА_1 відповідних матеріалів про адміністративне правопорушення, який повідомив, що їх з ОСОБА_1 спільний малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , захворів ще 07.11.2022 року, а тому потребував постійного догляду та піклування. Спершу він сам надавав такий догляд та лікував сина, однак вранці 10.11.2022 року синові погіршало, піднялася висока температура, а ОСОБА_5 не було й остання відмовилася повертиться додому, так як ночувала у їх кума в сусідньому будинку. Тоді він був змушений просити про поміч свою матір ОСОБА_4 , з якою також доставив сина у медичний заклад, а в подальшому лікували сина за рекомендаціями лікаря;

- копією свідоцтва про народження малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області 26.10.2013 року, з котрого вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є його матір`ю;

- матеріалами перевірки, проведеної на підставі заяви ОСОБА_4 від 10.11.2022 року, котрою підтверджуються обставини щодо залишення ОСОБА_1 вказаного числа свого хворого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без належного піклування та лікування;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 780408, котрий складений начальницею Служби ювенальної превенції Стрийського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Львівській області майором поліції Марцинюк О.В. відносно ОСОБА_1 23.01.2023 року у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення вимог чинного СК України та Закону України «Про охорону дитинства»;

- заявою ОСОБА_3 від 23.01.2023 року, адресованій Стрийському районному управлінню поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, у котрій останній клопоче про прийняття мір до своєї дружини ОСОБА_1 , яка як мати не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до їх спільного малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- поясненнями ОСОБА_3 , наданими ним як свідком 23.01.2023 року під час оформлення відносно ОСОБА_1 відповідних матеріалів про адміністративне правопорушення, який повідомив, що їх з ОСОБА_1 спільний малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишається без піклування матері, яка, з-поміж іншого, 23.01.2023 року перебувала у їхньому житлі у стані алкогольного сп`яніння, там же у такому стані перебував також її знайомий, на столі знаходилось розпита пляшка спиртного, а тому він вирішив не залишати їй їхнього сина та забрав його назад до своєї матері, а бабусі останнього ОСОБА_4 , де він протягом останнього часу проживає;

- поясненнями ОСОБА_4 , наданими нею як свідком 23.01.2023 року під час оформлення відносно ОСОБА_1 відповідних матеріалів про адміністративне правопорушення, яка повідомила обставини, аналогічні тим, котрі у своїх поясненнях повідомив ОСОБА_3 ;

- матеріалами перевірки, проведеної на підставі заяви ОСОБА_3 від 23.01.2023 року, котрою підтверджуються обставини щодо невиконання ОСОБА_1 вказаного числа своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого вона залишила без належного піклування та догляду;

- постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Саса С.С., винесеною 18.11.2022 року у справі за єдиним унікальним номером 456/3603/22 та номером судового провадження 3/456/2032/2022, котра 29.11.2022 року набрала законної сили та котрою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП у вигляді попередження.

При цьому суддя не приймає до уваги надані ОСОБА_1 під час оформлення відносно неї обох матеріалів про адміністративні правопорушення за ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП 24.11.2022 року та 23.01.2023 року письмові пояснення щодо того, що вона належно виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема не була усвідомлена, що він у період з 07.11.2022 року був хворим, а 10.11.2022 року йому погіршало та він потребував лікування й догляду, як і те, що чоловік повернеться 23.01.2023 року разом із сином додому з села від бабусі, куди сам захотів поїхати, а тому у неї не було наміру у чомусь обмежувати сина, оскільки зазначені пояснення є неспроможними із зібраними у матеріалах цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення доказами, повністю їм суперечать. Суддя вважає, що такі пояснення ОСОБА_1 спрямовані на уникнення нею встановленої законом відповідальності та можливості накладення на неї адміністративних стягнень, а також викликані побоюваннями подальшого можливого вирішення питання про обмеження у здійсненні нею батьківських прав.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки остання, будучи особою, яка являється матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не забезпечила останньому належних умов для життя та виховання, не піклується про нього у достатній мірі, й зробила це у тому числі вже будучи раніше притягнутою до відповідальності за відповідне правопорушення, що, власне, підтверджується наявними у цій об`єднаній в одне провадження справі про адміністративні правопорушення матеріалами, чим порушила вимоги чинного СК України та Закону України «Про охорону дитинства».

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , яка вже притягалася раніше протягом року до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, суддя приходить до висновку, що на неї слід накласти стягнення у вигляді штрафів у визначених санкціями ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП розмірах, а саме у розмірі п`ятдесяти та ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно. На переконання судді, застосування зазначених заходів адміністративних стягнень буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної у ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень. Поряд з цим, в силу ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що й слід виконати у даному конкретному випадку.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 8- 9, 23, 33-36, 40-1, 184, 221, 245, 251-252, 268-269, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

ЇЇ ж визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумі доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн..

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумі доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено, про що зробити відповідну відмітку у справі.

Копію постанови у той же строк вручити або вислати особі, який є законним представником неповнолітнього потерпілого від адміністративних правопорушень, на його відповідне прохання про це.

З платіжними реквізитами для оплати штрафу в гривнях та для справляння судового збору можна ознайомитись за вебсторінками: https://stm.lv.court.gov.ua/sud1323/gromadyanam/tax та https://stm.lv.court.gov.ua/sud1323/gromadyanam/paying.

Серед іншого, положеннями статей 307 та 308 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягнення у подвійному розмірі визначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя Володимир МИКИТИН