Справа № 353/1011/22
Провадження № 3/353/15/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, ФОП, гр. України, за ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

23.11.2022 року о 16 год. 51 хв. інспектором СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Дужиком Я.О. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 110396 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме про те, що «04.06.2022 року о 17 год. 40 хв. в с. Гончарівка по вул. Центральна, 15, водій ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме горілку та пиво після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння».

29.11.2022 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. Розгляд справи було призначено на 08 год. 30 хв. 12.12.2022 року.

В судових засіданнях 12.12.2022 року та 10.01.2022 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП визнав. Вказав, що 04.06.2022 року він керував транспортним засобом марки «Opel Сомво», д.н.з. НОМЕР_1 , та в автомобілі знаходився його сусід, ОСОБА_2 . Вони везли посилки в сел. Богородчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області, для передачі в зону ведення бойових дій. Проте, керуючи автомобілем, він не впорався із керуванням, його закинуло на обочину, внаслідок чого він здійснив наїзд на перешкоду, а саме дерево на узбіччі. Для того, щоб відтягнути автомобіль, ОСОБА_2 , зупинивши попутній транспорт, поїхав у с. Грушка Івано-Франківського району Івано-Франківської області по свій автомобіль і по евакуатор. Після вчинення ДТП, будучи в шоковому стані, він пішов на автозаправку, де придбав та вжив алкогольні напої. Після цього приїхали працівники поліції та склали на нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.10.2022 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проте, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11.11.2022 року було задоволено його апеляційну скаргу, а саме скасовано постанову суду першої інстанції в частині визнання його винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. п ст. 247 КУпАП. У зв`язку з цим, 23.11.2022 року зранку він пішов до відділення поліції, щоб отримати вилучене у нього посвідчення водія. Однак інспектор сектору адмінпрактики ОСОБА_3 не хотів повертати йому посвідчення водія. Пізніше він повернуввся в с. Грушка і йому зателефонували працівники поліції, які під`їхали на патрульному автомобілі до центру села та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судових засіданнях 12.12.2022 року та 10.01.2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Горін В.М. просив провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. Зокрема вказав, що працівниками поліції порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення. Так, згідно ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Відповідно до копії супровідного листа з суду, вбачається, що копію постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 11.11.2022 року було отримано інспектором сектору адмінпрактики ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Білуник В.М. 18.11.2022 року. Враховуючи вищенаведене, вважає, що проткол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, був складений неправомірно.

Інспектор сектору адмінпрактики ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Білуник В.М., допитаний в судовому засіданні 10.01.2023 року, ствердив, що не пам`ятає коли саме ОСОБА_1 звернувся до нього з метою повернення йому посвідчення водія. Вказав, що в той день він заступав на блокпост, а тому цим питанням займався інший працівник поліції, а саме начальник РПП ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Шіляк О.Б. Одночасно він повідомив ОСОБА_1 про те, що посвідчення водія видається протягом 10 днів з моменту винесення постанови. Зазначив, що після надходження постанови з суду, вона з канцелярії суду передається начальнику поліції на візу. В подальшому начальник проставляє відмітку на виконання та визначає посадову особу відповідальну за це. У даному випадку відповідальним за виконання вказаної постанови суду було визначеного його та інспектора поліції Дужика Я.О. Оскільки він та ОСОБА_1 являються односельчанами, з метою уникнення будь-яких тверджень щодо упередженості, протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП складав саме інспектор Дужик Я.О. Тобто протокол про адміністративне правопорушення був складений на протязі тижня з моменту отримання постанови суду апеляційної інстанції.

Інспектор СРПП ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Дужик Я.О., допитаний в судовому засіданні 10.01.2023 року, ствердив, що отримавши на виконання матеріали справи, в т.ч. постанову суду апеляційної інстанції, цього ж дня (дату не пам`ятає) вони разом з напарником поїхали на патрульному автомобілі в с. Грушка Івано-Франківського району Івано-Франківської області, де виявили ОСОБА_1 та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

При прийнятті рішення за наслідками розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП наступає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

За змістом п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Судом встановлено, що 04.06.2022 року інспектором СРПП відділення поліції №5 (м.Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Мельником М.М. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серії ДПР18 № 499178 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого, 04.06.2022 року о 17 год. 40 хв. в с. Гончарівка Івано-Франківського району Івано-Франківської області, по вул. Центральна, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Сомво», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результат огляду позитивний, становить 0,76 % проміле, що підтверджується тестом № 2555, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України.

Також, 04.06.2022 року, інспектором СРПП відділення поліції №5 (м.Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Мельником М.М. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серії ДПР18 № 499179 за ст. 124 КУпАП, відповідно до якого, 04.06.2022 року о 17 год. 40 хв. в с. Гончарівка Івано-Франківського району Івано-Франківської області, по вул. Центральна, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Сомво», д.н.з. НОМЕР_1 , не будучи уважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, не врахувавши її зміни, не вибравши безпечної швидкості руху, здійснив наїзд на перешкоду, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3, 12.1 ПДР України.

12.10.2022 року постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрите в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Також вказаною постановою суду ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с. 3-6).

Проте, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11.11.2022 року, було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.10.2022 року відносно ОСОБА_1 скасовано в частині притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Також, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що водій ОСОБА_1 вживав алкоголь після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а тому працівникам поліції необхідно було в даній ситуації скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до копії супровідно листа Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.11.2022 року копію постанови суду першої та апеляційної інстанцій відносно ОСОБА_1 було отримано інспектором сектору адмінпрактики ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Білуником В.М. 18.11.2022 року. Тоді як протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 110396 по факту вчинення ОСОБА_1 04.06.2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, було складено лише 23.11.2022 року.

Тобто у даному випадку, апеляційним судом було встановлено, що 04.06.2022 року відносно ОСОБА_1 необхідно було складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП. Однак, 04.06.2022 року, виявивши особу, яка вчинила правопорушення - ОСОБА_1 , відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже в порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, інспектором поліції Дужиком Я.О. порушено процедуру фіксації адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 110396 від 23.11.2022 року за ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки він не був складений протягом двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, початок перебігу строку якого слід було рахувати саме з 04.06.2022 року. І навіть отримавши 18.11.2022 року постанови апеляційної інстанції, працівники поліції не вжили необхідних заходів для вчасного реагування.

Дослідивши в судовому засідання додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, суд встановив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про те, що здійснювалась відеофіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер.

При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 року за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018 року). Відповідно до п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Судом не розцінюється, як належний і допустимий доказ, доданий працівниками до матеріалів справи диск із відеофайлами, оскільки такі створені невідомим пристороєм відеофіксації. При цьому, з долучених фрагментів відеозапису з невідомого пристрою по факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, вбачається, що відеозапис проведено 23.11.2022 року, тоді як саме правопорушення відбулось 04.06.2022 року (а.с. 13).

Вказані недоліки свідчать про недопустиміть відеозапису, як доказу факту вчинення 04.06.2022 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, суд не приймає до уваги рапорт працівника поліції від 23.11.2022 року (а.с. 11), який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а).

Обов`язок доведення правомірності складання протоколу лежить на працівнику поліції, в тому числі і шляхом надання суду всіх матеріалів по справі на підтвердження вчинення особою правопорушення.

Аналогічні позиції стосовно допущених працівниками поліції порушень оформлення матеріалів справи та інших документів у справах про адміністративні правопорушення викладені Верховним судом у постановах по справі № 216/5226/16-а від 18.07.2019 року (доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення), по справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) від 08.07.2020 року (сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення), по справі № 524/5536/17 від 15.11.2018 року (відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР, є неналежним доказом, якщо в протоколі немає посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис), по справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 року (всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь).

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, враховуючи порушення процедури фіксації адміністративного правопорушення, а саме порушення строків складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 254, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА