Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю потерпілої ОСОБА_1 , її представника Курбай Л. М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , його захисника Лавренчука О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника Лавренчука О. В. та представника потерпілої Курбай Л. М., на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Так, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07.10.2023 року о 21.20 год. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_1 , що виражалися у образливому чіплянні, нецензурній лайці, штовханнях, ляпасах у присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що могло завдати шкоду її фізичному чи психічному здоров`ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду захисник Лавренчука О. В. та представник потерпілої Курбай Л. М. в інтересах своїх підзахисних подали апеляційні скарги, в яких, в кожній зокрема, порушують питання про її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вважають постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Апелянти вказують, що судовий розгляд відбувся у відсутності потерпілої ОСОБА_1 . Остання з`явилася в судове засідання, однак судом її не було заслухано, також було відмовлено у задоволенні клопотанні про закриття провадження. Враховуючи вказане, апелянти зазначають про допущення судом першої інстанції порушення права ОСОБА_1 на захист.

Окрім того, в оскаржуваній постанові відсутній будь-який елементарний опис дослідженних доказів, не допитано свідків, у свою чергу, формально перелічено наявні в матеріалах справи документи, без надання їм належної, повної та обгрунтованої оцінки.

Таким чином, на переконання апелянтів, судом не було проведено повний, всебічний, об`єктивний судовий розгляд, оскільки допущено порушення права на захист ОСОБА_1 , взято до уваги доволи лише зацікавленої сторони - працівників поліції, а також позбавлено ОСОБА_1 виловити свою позицію у судовому засіданні, а ОСОБА_2 довести свою невинуватість.

На підставі вказаного вище, апелянти просить оскаржуване судове рішення скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її представника Курбай Л. В., ОСОБА_2 та його захисника Лавренчука О. В., які просили вимоги апеляційних скарг задовольнити з викладених у них підстав, суд доходить наступного висновку.

У поданій апеляційних скаргах апелянти вказує про порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_1 , оскільки справу стосовно її чоловіка ОСОБА_2 було розглянуто у її відсутності.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяна моральну, фізичну або майнову шкоду.

Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Дані вимоги Закону в повному обсязі суддею першої інстанції при розгляді справи дотримані не були.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 08 листопада 2023 року, при розгляді адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_2 в судовому засіданні був присутній лише він, інформації про належне повідомлення про час, дату та місце судового розгляду потерпілої ОСОБА_1 постанова не містить.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що прибула в судове засідання до суду першої інстанції, однак її як заявницю не було запрошено на судовий розгляд, не заслухано, а також відмовлено у заявленні клопотання про закриття провадження.

З такою позицією місцевого суду апеляційний суд не погоджується. ОСОБА_1 є потерпілою у даному адміністративому провадженні, прибула в суд на судовий розгляд, хотіла прийняти участь в судовому засіданні, надати пояснення, заявити клопотання. Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції істотно порушив принцип рівності, змагальності, диспозитивності, повноти та об`єктивності судового розгляду.

Враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_1 не була присутня під час розгляду справи стосовно її чоловіка ОСОБА_2 в суді першої інстанції, даних про отримання нею судових повісток в матеріалах справи немає, а тому вона була позбавлена передбаченого законодавством права на захист.

Оскільки суддя першої інстанції при розгляді справи порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто допустив порушення норм процесуального права, то оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, як це передбачено п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 07 жовтня 2023 року о 21.20 год. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_1 , що виражалися у образливому чіплянні, нецензурній лайці, штовханнях, ляпасах у присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що могло завдати шкоду її фізичному чи психічному здоров`ю.

Таким чином за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 352982 від 07 жовтня 2023 року, ОСОБА_2 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тощо.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України № 2229-VIII від 07.12.2017 «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який набрав чинності із 07.01.2018, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини, матеріалами справи, підтверджується факт того, що за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин місця та часу ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_1 , а саме виражався нецензурною лайкою, образливо чіплявся, штовхав, завдавав ляпаси, чим завдав шкоду її фізичному та психологічному здоров`ю.

Відповідно до рапорта старшого інспектора-чергового Луцького РУП ГУНП у Волинській області, із служби «102» надійшло повідомлення, що чоловік в стані алкогольного сп`яніння чинить домашнє насилля стосовно заявниці, кидається, проявляє агресію, намагається вчинити бійку при малолітніх дітях.

У заяві та письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає про вчинення щодо неї домашнього насильства чоловіком ОСОБА_2 .

Таким чином, дані обставини поряд з поясненнями потерпілої, які та дала під час складення протоколу, вказують на те, що ОСОБА_2 дійсно своїми діями призвів до вчинення домашнього насильства, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, ОСОБА_2 був ознайомлений зі змістом протоколу, останньому було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Всупереч доводам апелянтів докази, які містяться в матеріалах справи, здобуті у відповідності до вимог закону та є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення поза розумним сумнівом, що у свою чергу спростовує протилежні твердження апелянтів.

Посилання потерпілої, що вона з чоловіком примирилася, із поданням заяви до поліції погарячкувала не може розцінюватися судом такою обставиною, яка свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак домашнього насильства за обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2023 року.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, а також те, що ОСОБА_2 вперше притягається до адміністративної відповідальності, з потерпілою примирився, остання будь-яких претензій до першого немає та просить до відповідальності чоловіка не притягати, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_2 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням вказаного вище, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційні скарги підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Лавренчука О. В. та представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Курбай Л. М. задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2023 року скасувати та постановити нову.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П. П. Борсук