Справа № 369/8376/22
Провадження № 3/369/128/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.01.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисників Цибульського В. В. та Любченко Т. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

26 серпня 2022 року о 19:00 год., водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Rapid», днз НОМЕР_2 , по вул. Соборна, 79 в с. Петропавлівська Борщагівка Бучанського району Київської області, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водія проводився у встановленому законом порядку, на місці, зі згоди водія, під відеозапис на нагрудну бодікамеру патрульного, за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», за результатами якого станом на 19:08 год. 26 серпня 2022 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 зафіксовано 2.45 проміле етилового спирту.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у порушенні вимог пп. «а» п. 2.9 ПДР України не визнав та пояснив, що того дня не керував транспортним засобом, а пішов до нього щоб забрати особисті речі, автомобіль стояв припаркований на парковці магазину «NOVUS». В цей час до нього під`їхали працівники поліції і стали пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння, в подальшому склали на нього протокол про адміністративне правопорушення. Він розгубився та не знав як себе поводити у такій ситуації. Вважає дії працівників поліції незаконними та просить суд провадження у справі щодо нього закрити.

Захисник Цибульський В. В. в інтересах ОСОБА_1 просив суд відкласти судовий розгляд та викликати і допитати свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які можуть підтвердити, що ОСОБА_1 того дня не керував транспортним засобом, тому наполягає на їх допиті.

Вищевказане клопотання захисника про допит свідків судом задоволено у повному обсязі та відкладено судовий розгляд справи для виклику у судове засідання свідків.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що того дня вони разом із чоловіком поїхали забрати друзів з якими домовилися про зустріч, приїхавши додому запаркували автомобіль на парковці магазину «NOVUS» та разом з друзями були вдома. Згодом ОСОБА_1 пішов до автомобіля, щоб забрати особисті речі, а поті через деякий час зателефонував їй та повідомив, що працівники поліції складають відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та попросив підійти до них. При спілкуванні з працівниками поліції дізналась про обставини подій та намагалася зателефонувати знайомому, щоб забрав їх автомобіль. Стверджувала, що її чоловік ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, він стояв припаркований на парковці на тому місці, де вони його запаркували.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила, що є подругою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , того дня перебували разом за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стведжувала, що ОСОБА_1 не вживав того дня алкогольних напоїв та в той час не керував транспортним засобом, а пішов до нього щоб забрати особисті речі.

У зв`язку з чим ОСОБА_1 звернуся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі щодо нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У свою чергу захисник Любченко Т. С. підтримала клопотання ОСОБА_1 та просила суд закрити провадження у справі щодо нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисник вважає, що наявні у справи докази є неналежними та недопустимими. Стверджує, що її довіритель не керував того дня транспортним засобом та не виконував функції водія, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження цих обставин. Більше того, працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, а саме при проведенні огляду ОСОБА_1 були відсутні свідки, відеозапис не містить результатів огляду останнього, є неповним і не безперервним, не підписаний електронним цифровим підписом. При цьому, працівниками поліції не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я і останній до такого закладу не направлявся, про що надала відповідь на адвокатський запит. З огляду на викладене вважає, клопотання ОСОБА_1 є обґрунтованим та просить суд його задовольнити, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Любченко Т. С., пояснення свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, клопотання ОСОБА_1 , суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest 6820», за результатами якого станом на 19:08 год. 26 серпня 2022 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 зафіксовано 2.45 проміле етилового спирту. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи, роздруківкою з технічного пристрою «Drager Alcotest 6820», (прилад № ARLJ.0420, принтер № ARLК.0028) та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 101684 від 26 серпня 2022 року, письмовим направленням водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про прийняття на зберігання останнім транспортного засобу «Skoda Rapid», днз НОМЕР_2 , інформацією, що міститься на DVD диску, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 101684 від 26 серпня 2022 року, складеним у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, вбачається порушення водієм ОСОБА_1 пп. «а» п. 2.9 ПДР України, який останній підписав, при цьому не вказавши, будь-яких заперечень щодо нього та отримав його копію.

Також, ці події підтверджуються, інформацією, що міститься на DVD диску, а саме відеозаписом відзнятим на нагрудну камеру працівника поліції при виконанні ним своїх службових повноважень. З якого вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу, за допомогою технічного пристрою «Drager Alcotest 6820», результат якого є позитивний, тобто виявлено стан алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 дізнавшись про результат огляду не висловив жодних заперечень щодо результатів огляду та не наполягав на проведенні такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Більше того, у відповідності до наявного у матеріалах справи письмового направлення ОСОБА_1 направлявся до закладу охорони здоров`я Ірпінської ЦРЛ 26 серпня 2022 року о 19:22 год., тому мав можливість самостійно звернутися до закладу охорони здоров`я та пройти такий огляд.

Як вбачається з письмового зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , водій ОСОБА_1 передав на зберігання ОСОБА_4 , власний транспортний засіб «Skoda Rapid», днз НОМЕР_2 , який останній на зберігання, що свідчить про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування ним.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

За результатами дослідження доказів наявних у матеріалах справи судом не виявлено факту їх неналежності чи недопустимості. Наявний у матеріалах справи відеозапис повністю відображає процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 та є належним і допустимим, чинне законодавство не містить вимоги про необхідність засвідчення працівниками поліції відеозапису електронним цифровим підписом, як на те стверджує захисник.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а також наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечував, що не був водієм та не керував цим транспортним засобом того дня.

Таким чином, за результатами розгляду матеріалів справи, дослідженні наявних доказів в їх сукупності, порушення працівниками поліції порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобі ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджену наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, судом не виявлено, жодних доказів які б їх спростували суду не надано.

Суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість належних, допустимих та достовірних доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

При цьому, суд при ухваленні вищевказаного рішення не бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_2 є дружиною особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а ОСОБА_3 є близькою подругою родини, тому можуть бути зацікавлені в позитивному розгляді справи для вищевказаного водія.

Зважаючи на вищевикладене, суд критично ставиться до тверджень захисника Любченко Т. С. про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки жодних фактичних даних в обґрунтування зазначених ним обставин суду не надано та розцінюється, як спосіб уникнення ОСОБА_1 від відповідальності.

Тобто, зазначене вище діяння ОСОБА_1 містить усі ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Таким чином, клопотання захисника Мельника В. О. та його захисника Любченка Т. С. є такими, що задоволенню не підлягає, а винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доведена поза розумним сумнівом, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим суд накладає на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк вказаний в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 130 ч. 1, 283, 284 ч. 1 п. 1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 101684 від 26 серпня 2022 року) та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) к.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак