печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року суддя Печерського районного суду міста Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, що надійшли з Печерського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №892264, 17.11.2022 приблизно о 23 год. 29 хв. громадянин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно бабусі своєї цивільною дружини громадянки ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме кричав та принижував, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та зазначив, що ОСОБА_2 - це бабуся його колишньої дівчини - громадянки ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що остання страждала алкогольною залежністю, ОСОБА_1 попросив ОСОБА_2 пожити з ними певний час для того, щоб допомогти у побуті та вмовити онуку пройти лікування.

Щодо події, яка відбулася 17.11.2022, ОСОБА_1 зазначив, що того дня невідома прохожа знайшла ОСОБА_3 приблизно о 17 год. 00 хв. на вулиці без свідомості та викликала швидку допомогу та працівників поліції. Після цього поліцейські прийшли додому, де на той час знаходився ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і повідомили про стан ОСОБА_3 та те, що її потрібно звідти забрати.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з працівниками поліції попрямували до місця, де знаходилася ОСОБА_3 . Прийшовши, ОСОБА_1 виявив, що його дівчина перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння та була вимащена вся у бруді, оскільки впала. Лікарі повідомили, що ОСОБА_3 госпіталізації не потребує та її можна забрати додому і надавати всю необхідну допомогу там, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 і зробили. Вдома ОСОБА_3 лягла спати, приблизно о 22 год. 00 хв. прийшла до тями, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 почав з нею діалог щодо необхідності лікування у спокійному тоні і ніякого насильства не вчиняв. Під час спілкування до їхньої кімнати ввійшла ОСОБА_2 , яка почала звинувачувати ОСОБА_1 в тому, що він вчиняє щодо її онуки домашнє насильство та почала виганяти його з квартири. ОСОБА_1 жодним чином не реагував на це, а лише погоджувався з усім, щоб швидше закінчити сварку. Після того, як ОСОБА_2 вийшла з кімнати, ОСОБА_1 хотів закрити за нею двері, проте остання почала агресивно на це реагувати та викликала поліцію.

Після приїзду працівників поліції, ОСОБА_1 надав їм пояснення, після чого інспектори склали протокол та поїхали.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кірічевська О.І. наголосила на тому, що матеріали справи не містять жодного доказу того, про що заявляє потерпіла сторона, а саме щодо вчинення психологічного насильства зі сторони ОСОБА_1 .

Також захисник до матеріалів справи долучила довідку, видану 08.12.2022 року ГО «Могутня нація» про те, що ОСОБА_3 з 22.11.2022 та по теперішній час проходить курс соціально-психологічної реабілітації. Окрім цього, захисником було долучено рекомендації психолога, видані ОСОБА_3 .

У зв`язку з вище викладеним, адвокат Кірічевська О.І. просила закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що її онука справді лікується в спеціальному центрі, проте не проти алкогольної залежності, а у зв`язку з наявністю у неї панічних атак, які виникли на початку війни. З приводу обставин, які відбулися 17.11.2022, зазначила, що того дня вони разом з ОСОБА_3 ходили до лікарні, де робили онуці рентген грудної клітини, у зв`язку з болями, які виникли через те, що ОСОБА_1 бив її онуку. Після цього ОСОБА_3 пішла в банківську установу за довідкоюТого дня було дуже холодно та пішов сніг з дощем, у зв`язку із чим ОСОБА_3 стояла на сходах в підвал, які були накриті, щоб сховатися від негоди, оскільки дуже сильно промокла. Так як на тій ділянці східців лежало робоче сміття, яке промокло від снігу та дощу, ОСОБА_3 хотіла сісти, проте підсковзнулася та впала. Це побачила невідома жінка, яка викликала швидку допомогу Лікарі швидкої підтвердили, що з ОСОБА_3 все добре і вона не перебуває в стані сп`яніння. Працівникам поліції ОСОБА_3 повідомила, що не хоче повертатися додому у зв`язку з тим, що там її б`ють.

Після цього в квартиру, де в той час перебували ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , прийшли працівники поліції та попросили забрати ОСОБА_3 додому. Після того, як всі разом повернулися додому, вони вклали ОСОБА_3 в ліжко, аби остання зігрілася, оскільки сильно замерзла. Через певний час ОСОБА_2 почула крик онуки з кімнати про те, що ОСОБА_1 її б`є по ногам. Коли вона зайшла до кімнати, ОСОБА_1 все заперечив, у зв`язку з чим між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 почався конфлікт. Побоюючись того, що останній може вдарити ОСОБА_2 , вона викликала поліцію.

ОСОБА_2 вважає себе потерпілою в даному конфлікті на підставі того, що ОСОБА_1 сказав їй, що виселить її з квартири. Але насправді він не мав такого права, оскільки в тій квартирі він «ніхто».

Також в судове засідання з`явилася свідок ОСОБА_3 , яка повідомила, що ОСОБА_1 є її колишнім хлопцем, а ОСОБА_2 рідною бабусею. Окрім цього, ОСОБА_3 зазначила, що вона зустрічалася з ОСОБА_1 протягом восьми років, шість з яких вони жили разом, а з весни 2022 року з ними почала жити її бабуся - ОСОБА_2 , у зв`язку з погіршенням стану самої ОСОБА_3 . Після початку війни у ОСОБА_3 почалися панічні атаки - як посттравматичний синдром, у зв`язку з чим остання почала проходити відповідний курс у психолога. Після того, як у ОСОБА_3 виникли проблеми з алкоголем, вона почала відвідувати психотерапевта-нарколога, яка прописала їй відповідний курс лікування. Лікар її повідомила про те, що медичні препарати не можна змішувати з алкоголем, проте ОСОБА_3 не дослухалася до порад, у зв`язку з чим навіть невелика кількість пива негативно впливає на стан її організму. 17.11.2022 ОСОБА_3 разом з бабусею ходила на крапельницю у лікарню, проте після цього пішла знову вживати алкогольні напої - пиво. Від вживання алкоголю сп`яніла та не могла дійти додому, втратила свідомість, у зв`язку з чим невідома їй жінка викликала швидку допомогу. Після їхнього приїзду прийшли ОСОБА_2 з ОСОБА_1 та забрали її додому, проте залишок вечора того дня ОСОБА_3 не пам`ятає, про конфлікт між хлопцем і бабусею нічого повідомити не може.

Також ОСОБА_3 повідомила, що кривдником вона ОСОБА_1 не вважає та зазначила, що він не вчиняв щодо неї ні фізичного, ні психологічного насильства. Синці на її тілі, в тому ж числі на грудній клітині, могли з`явитися у зв`язку з тим, що під дією алкоголю вона могла впасти та вдаритися.

Також в судове засідання з`явилася свідок ОСОБА_4 , яка є близькою подругою ОСОБА_3 та особисто знала останню та її хлопця ОСОБА_1 протягом багатьох років, а також знає всю родину ОСОБА_3 , її маму та бабусю.

ОСОБА_3 проходила лікування у медичному центрі щодо панічних атак. Після смерті дідуся ОСОБА_3 її психологічний стан погіршився, у зв`язку з чим спілкуватися вони стали рідше. Влітку ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_4 , що стан ОСОБА_3 погіршився та в неї почалася алкогольна залежність, що ОСОБА_4 може підтвердити особисто, оскільки бачила подругу в стані сп`яніння неодноразово.

Вона не помічала того, щоб ОСОБА_1 ображав чи застосовував насильство щодо ОСОБА_3 чи її бабусі - ОСОБА_2 . Знає лише про одну ситуацію зі слів ОСОБА_3 : подруга зателефонувала їй у нетверезому стані та сказала, що ОСОБА_1 дав їй ляпаса, оскільки вона п`яна. Свідок наголосила, що знає про цю ситуацію лише зі слів ОСОБА_3 та особисто цього не бачила. Ця розмова мала місце задовго до 17.11.2022.

З приводу обставин справи ОСОБА_4 зазначила, що 17.11.2022 їй зателефонувала мама ОСОБА_3 та повідомила, що остання перебувала на вулиці в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим прохожа викликала швидку допомогу та поліцію, після чого ОСОБА_3 забрали додому. Того ж вечора вона телефонувала ОСОБА_1 та запитала про стан подруги та той повідомив, що ОСОБА_2 викликала поліцію.

Після цього, ОСОБА_4 подзвонила ОСОБА_2 , яка почала дуже емоційно розповідати про те, що в неї виник конфлікт з ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що останній провокує ОСОБА_3 та хоче її покинути, а остання через це почала плакати, через що ОСОБА_2 звинуватила ОСОБА_1 в провокаціях та погіршенні емоційного стану її онуки. Після цього ОСОБА_2 повідомила, що чекає працівників поліції для того, аби вони розібралися в ситуації. Про те, що ОСОБА_1 застосовував насильство до неї чи ОСОБА_3 , погрожував, виганяв із дому ОСОБА_2 не говорила, метою виклику поліції було з`ясували, «хто взагалі ОСОБА_1 її онуці».

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №892264 та додані до нього матеріали, а також документи, долучені адвокатом Кірічевською О.І., заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, потерпілої ОСОБА_2 , а також свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , приходить до наступних висновків.

Як встановлено суддею під час судового засідання, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 станом на 17.11.2022 проживали разом в одній квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Словесний конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник і 17.11.2022 року, проте підтверджень домашнього насильства щодо ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1 судом не встановлено.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Обов`язковою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є можливість заподіяння або реальне заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до пунктів 3, 14 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім цього, судом встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного належного доказу, який би в повній мірі підтвердив вину ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_2 .

Разом з тим, твердження самої потерпілої суперечать поясненням наданим ОСОБА_1 та свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є підстави вважати, що пояснення потерпілої можуть бути перебільшеними та пов`язані із невдоволенням хлопцем онуки.

Даних про те, що мала місце не обопільна словесна сварка між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме домашнє насильство, ї дії ОСОБА_1 мали такий характер, що спричинили або об`єктивно могли спричинити шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

У справі також відсутні матеріали, що ОСОБА_2 перебувала від ОСОБА_1 в матеріальній чи іншій залежності, а тому твердження ОСОБА_1 про те, що він виселить її з квартири, сприйняла як реальну погрозу, розцінила як можливість залишитись без житла та засобів до існування. Тим більше такі обставини виглядають сумнівними з огляду на те, що за поясненнями самої потерпілої ОСОБА_2 квартиру орендувала її онука ОСОБА_3 , і вона допомагала онуці матеріально.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінивши матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи той факт, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №892264 не долучено жодного доказу, який би підтверджував вину ОСОБА_1 , а обставини, викладені в матеріалах справи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в судовому засіданні, суддя вважає недоведеним наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7,173-2, 247, 252, 266, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько