ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Колчанова Р. В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Колчанова Р. В., в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 247480, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27.11.2022 року о 11 год. 12 хв. в с. Тереблече на автодорозі М-19, 539 км. в порушення п. 2.9 а ПДР, керував транспортним засобом марки «МАН» н/з НОМЕР_1 з причепом KOGEL н/з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу Drager.

На вказану постанову захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Колчановим Р. В. подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову скасувати, та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно його довірителя за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

ЄУНСС: 715/3537/22 Головуючий у І інстанції: Цуркан В. В.

Номер провадження: 33/822/41/23 Головуючий в апеляційній ін-ції : Давній В. П.

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

Стверджує, що попри твердження суду про те, що його довіритель 27 листопада 2022 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ цього. Працівники поліції його не зупиняли, факту керування не фіксували ніяким способом.

Зазначає, що працівники поліції під`їхали до стоячого транспортного засобу (при цьому з відеозапису чути, як працівник поліції говорить, що водій авто вчора вживав спиртне, потім говорить своєму напарнику давай посигналь, він поїде, а вона його продує на стан сп`яніння), після того, як вони посигналили водію, водій прокинувся завів двигун та здійснив рух транспортним засобом, після чого його було зупинено працівниками поліції та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що зазначені дії працівників поліції підпадають під провокацію правопорушення.

Звертає увагу суду на те, що огляд на стан сп`яніння законодавство пов`язує виключно з фактом зупинки транспортного засобу. Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелює, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння є неналежним та недопустимим доказом, оскільки його не було складено у двох примірниках, однин з яких мав бути вручений ОСОБА_1 , що є порушенням п. 10 Розділу ІІ «Інструкції». Також у ньому не зазначено місце його складання, не зазначено час та дату складання. Не додано до акту сертифікат та свідоцтво на спеціальний технічний засіб, яким проводився огляд ОСОБА_1 . На стан алкогольного сп`яніння.

Також, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейським не було проінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та не було надано сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Неналежним та не допустимим доказом вважає і Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії FAP № 6218263 від 27.11.2022 року, оскільки працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівниками поліції скласти дану постанову.

Звертає увагу суду на те, що відеозаписи, які були надані інспекторами поліції є порізаними, неповними, на них відсутнє безперервне спілкування з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а лише короткі фрагменти, на яких відображені лише незначні за часом відображення подій, які відбувались на момент оформлення даного адміністративного матеріалу, що свідчить про порушення інспекторами поліції внутрішніх наказів та інструкцій.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, при цьому, не повідомив суд про поважність причин його неявки, що згідно вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, а тому, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд без його участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Колчанова Р. В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог статей 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Згідно до ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Апеляційний суд, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не дав належну оцінку матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Приписами статті 35 Закону України Про Національну поліцію, передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається з відеозапису, працівниками поліції під час бесіди із водієм ОСОБА_1 не було повідомлено про причину зупинення ними транспортного засобу.

З огляду на зазначене апеляційний суд приходить до переконання, що працівниками патрульної поліції не було дотримано вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а автомобіль ОСОБА_1 було зупинено незаконно, внаслідок чого було порушено його права.

Разом з цим, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що відеозапис розпочинається з того, як працівники поліції під`їжджають до нерухомого транспортного засобу та ведуть між собою розмову під час якої працівниця поліції говорить своєму напарнику: «вчора цей чувак був бухий, посигналь йому…. «зараз він поїде і я його продую». Після цих слів поліцейський посигналив водію, водій прокинувся завів двигун та здійснив рух транспортним засобом (відеозапис 476036 27/11/2022 11:11:53 НОМЕР_3 ). Аналізуючи зазначене, приходжу до висновку, що працівниками поліції було вчинено дії, які призвели до руху вказаного транспортного засобу з метою подальшого огляду водія на стан сп`яніння.

Крім цього, склавши відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівники поліції в порушення вимог статей 265-1 ч.1, 266 ч. 7 КУпАП, не здійснили тимчасове вилучення посвідчення водія та не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Оскільки автомобіль ОСОБА_1 було зупинено з порушенням вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruitofthepoisonoustree), сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі результати огляду на стан сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведено та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Колчанова Р. В., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній