Справа №597/1949/23
Провадження №3/597/1558/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2023 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.191 Кодексу України про адміністративні правопорушення

У С Т А Н О В И В :

06.12.2023 до Заліщицького районного суду Тернопільської області від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.191 КУпАП, які згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.12.2023 року розподілені судді Шевчук В.М.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №118109 від 20.10.2023 року ОСОБА_1 2023 року за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 порушив правила зберігання набоїв, згідно постанови про закриття кримінального правопорушення від 28.09.2023 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань та заяв щодо розгляду справи від нього не надходило, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою-телефонограмою від 13.12.2023 року. Приймаючи до уваги вимоги ст.268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП, та ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.191 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають відповідний документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї.

За своєю юридичною конструкцією диспозиція ч.1 ст.191 КУпАП є бланкетною, та відсилає до правил, визначених у інших підзаконних актах. Відомості про норми законодавства, порушення яких тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.191 КУпАП, повинні міститися у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №118109 від 20.10.2023 року не зазначено, які ж правила зберігання набоїв порушив ОСОБА_1 та якими законами чи підзаконними актами вони визначені.

Обвинувачення повинно бути конкретним і не порушувати прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, оскільки захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо.

Без цього суду на початку судового розгляду неможливо роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності суть обвинувачення, прийняти правильне рішення щодо визнання ним фактичних обставин справи і визначити обсяг доказів, які підлягають дослідженню.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, учасники процесу, суд повинні чітко знати і розуміти суть обвинувачення, предмет судового розгляду.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП, у справі відсутні.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом» сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008р. у справі Kobets v. Ukraine (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Avsar v. Turkey, п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою,а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме: ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що обставини, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Протокол складено за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.191 КУпАП відносно ОСОБА_1 необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено норму законодавства, яку порушив ОСОБА_1 , та за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.191 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.191, 247, 251, 252, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.191 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М.ШЕВЧУК