Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
13.02.2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Запорожець О.М.

розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

20.01.2022 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема в протоколі зазначено, що останній 10.12.2023 року о 17.35 год. в смт Новоархангельськ по вул. Череднюка керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів, дане порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 31.6 (Б) ПДР України.

ОСОБА_1 надав суду пояснення, в якому зокрема зазначив, що він керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по вулиці Слави в темну пору доби 07 17.30 год. 10.12.2022 року. Повернувши на перехресті ліворуч заздалегідь увімкнувши лівий поворот повернув на вулицю Череднюка. Рухаючись по вулиці побачив проблискові маячки поліцейського автомобіля на вимогу наряду поліції увімкнув правий поворот та прийняв вправо та зупинився при цьому включив аварійні габарити. Працівник поліції підійшовши представився, і повідомив йому, що він як би не включив при маневрі вліво - лівий поворот, на що він не погодився і переконав їх, що поворот був увімкненим, працівники поліції переконавшись погодилися з ним, потім працівники поліції почали вказувати на те, що ніби то не працюють задні габаритні вогні, але виїжджаючи з вулиці Ломоносова він оглянувши машину переконався, що все працює в належному стані, тому їхніх аргументів він не зрозумів.

Поліцейський ОСОБА_2 надав суду пояснення, в якому зокрема зазначив, що 10.12.2023 року він перебував у добовому чергуванні разом із старшим лейтенантом поліції Стрельченко А.О. та близько 17.40 год. в смт Новоархангельськ по вул. Череднюка їхню увагу привернув автомобіль ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працювали лампи задніх габаритних ліхтарів, згідно ст. 35 ЗУ « Про національну поліцію» даний автомобіль було зупинено, водієм якого виявився житель вул. Череднюка, 87 смт Новоархангельськ ОСОБА_1 . Провівши перевірку по базі АРМОР, було встановлено, що 16.01.2022 року гр. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, тому було складено протокол ААД № 189120 10.12.2023 року за ч. 4 ст. 121 КУпАП за пунктом 31.6 (Б) ПДР України.

Заслухавши порушника, працівника поліції та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до наступного висновку.

Ст. 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ч. 1 ст. 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах, і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 КУпАП наголошує на тому, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В ст. 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості.

Диспозиція сформульованої у ч. 4 ст. 121 КУпАП норм є бланкетною, тобто нормою права, які не містять певних правил поведінки, зазначені правила встановлюються органами держави.

Зазначені в ній порушення (правила поведінки) регламентуються постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху»

Зокрема в п. 31.6 (Б) постанови Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» зазначено, що забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Даний пункт інкримінується в порушення ОСОБА_1 .

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 121 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті (ч. 1 ст. 121 КУпАП - керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів).

Об`єктом правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, щодо нашої ситуації, є керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП характеризується наявністю умислу або необережності.

Суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП є тільки водії транспортного засобу.

Згідно із положенням ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналізуючи вищезазначені норми матеріального та процесуального права, приходжу до наступного висновку, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, вчиняється умисно або з необережності.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В розрізі поняття ст. 1 Закону України «Про поліцію» Національна поліція - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції відповідно до ст. 2 Закону України «Про поліцію» є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої.

Ст. 3 Закону України «Про поліцію» наголошує на тому, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1 та 2 ст. 254 КУпАП визначено, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені особи органів поліції уповноважені складати протоколи за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною четвертою, сьомою - дев`ятою статті 121 КУпАП.

Ст. 256 КУпАП визначено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ і до нього висуваються певні вимоги, вказані у зазначеній нормі процесуального права.

Відповідно до розділу ІІ пунктів 1, 4, 5, 8, 9 п.п.7, 12 інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 р. за № 1496/27941 складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції. У разі вчинення адміністративного правопорушення особами, які досягли віку, з якого настає адміністративна відповідальність, уповноважені на те посадові особи органів поліції складають протокол про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення , на якому проставлено відповідні серію та номер. Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення). Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

До протоколу про адміністративне провадження, долучено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №898974 від 16.01.2022 року, про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 36 КУпАП за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП.

Суд розглядає справу виключно на доказах направлених відповідним компетентним органом на підтвердження винуватості, або навпаки невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд в жодному разі не може виступати обвинувачем особи у вчинені інкримінованого їй правопорушення, доводити її винуватість шляхом витребування доказів, проведення їх огляду, та інших процесуальних дій, оскільки це буде вказувати на упередженість суду, порушувати принципи справедливості та розумності, які є фундаментальними принципами правосуддя.

У ст. 62 Конституції України законодавець закріпив положення, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначалось вище об`єктивна сторона, щодо нашого випадку полягає у активних діях, а саме у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, в нашому випадку - це керування транспортним засобом з непрацюючими лампами задніх габаритних вогнів у темну пору доби. Тобто, ці дії можуть вчинюватись особою умисно або з необережності. На підтвердження цього потрібно не тільки складення працівниками відповідно протоколу про дану подію, а й інші докази, які могли б вказувати про наявність в особи складу зазначеного правопорушення (відеофіксація, показання свідків, тощо).

З огляду на наведене, суд констатує наступне, що обвинувачення особи у вчиненні правопорушення не може ґрунтуватись на припущеннях. Закріплене в Конституції України положення (ст. 62) випливає з принципу презумпції невинуватості. Тобто будь-які припущення, думки, здогадки, якими б вони привабливими не були і кому б вони не належали, при вирішенні питання про вину особи доказами не можуть бути і ніякого значення не мають. Вони можуть бути використані лише для висунення версій, підозри, але не для обґрунтування вини. Такі припущення лише підтверджують сумнів, а він має бути витлумачений тільки на користь обвинуваченого.

Зміст презумпції невинуватості включає серед інших і правило про тлумачення сумнівів щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення. Це правило є невід`ємною його частиною і воно полягає у тому, що такі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

З аналізу пояснень порушника, матеріалів адміністративної справи, досліджених детально, обґрунтовано, виважено та у відповідності із зазначеними нормативно правовими актами, слідує, що 10.12.2023 року о 17.35 год. в смт Новоархангельськ по вул. Череднюка, гр. ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , проте, перед початком руху та його зупинкою працівниками поліції останній оглядав автомобіль та переконався, що він повністю справний, зокрема на ньому працювали усі світлові прилади.

Ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд на виконання положень зазначеної статті всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідив всі матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим суд відмічає, що доказ повинен бути відносним та допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. Допустимим доказом є доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами.

На переконання суду працівниками поліції не надано суду жодного доказу (прямого, не прямого, речового, письмового, похідного), а надісланий протокол про адміністративне правопорушення (викладенні в ньому обставини) не може вказувати виключно (беззаперечно), що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що матеріалами адміністративної справи не встановлено того, що ОСОБА_1 здійснював рух автомобілем ВАЗ 2108, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів отже на думку суду відсутні суб`єктивна та об`єктивна сторони зазначеного правопорушення, які є обов`язковими складовими будь-якого адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, на переконання суду, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Підстава закриття в справі про адміністративне правопорушення у разі відсутності складу адміністративного правопорушення регламентована в п. 1 ст. 247 КУпАП.

У зв`язку із закриттям провадження у адміністративній справі судові витрати відносяться за рахунок держави.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 8, 19, 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про національну поліцію», ст. ст. 1, 7, 9, 10, 121 ч. 4, 245, 247 п. 1, 251, 254, 255, 256, 266, 276, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти з дня її винесення.

Суддя: