Справа № 738/1029/22
№ провадження 3/738/4/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року м. Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

судді Савченко О.А.,

секpетаpя Лях Н.М.,

з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 , її представника захисника Синявського О.М.,

pозглянувши матеpiали про притягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем в ЕКОБІОПРОМ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу Укpаїни пpо адмiнiстpативнi пpавопоpушення,

В С Т А H О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №871794 від 08 листопада 2022 року, ОСОБА_1 24 жовтня 2022 року близько 13.00 год., знаходячись по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме вчинив сварку з останньою, під час якої висловлював в її бік образливі та нецензурні слова, чим завдав шкоди психічному здоров`ю останньої, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Крім цього, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №871795 від 08 листопада 2022 року, ОСОБА_1 27 жовтня 2022 року, знаходячись по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме вчинив сварку з останньою, під час якої висловлював в її бік образливі та нецензурні слова, чим завдав шкоди психічному здоров`ю останньої, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив наступне. Із ОСОБА_2 він проживав більше 20 років без реєстрації шлюбу в м. Чернігові, а в будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , приїжджали як на дачу. На даний час він зареєстрований за вказаною адресою і, так як не має власного житла, то проживає у вказаному будинку в смт. Березна. Ініціатором всіх конфліктів є ОСОБА_2 , постійно викликає працівників поліції за вчинення ним нібито домашнього насильства по відношенню до неї. Проте, ніякого домашнього насильства по відношенню до неї він не вчиняє, жодного разу їй не погрожував і не виганяв з будинку, не чинить їй будь-яких перешкод у користуванні вказаним будинком. Вважає, що постійні сварки, які вона провокує та виклик працівник поліції робляться для того, щоб виселити його з будинку, але він не має іншого житла.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 , який вона отримала у спадок, є її дачею, вона туди приїжджає, обробляє присадибну ділянку. Її колишній співмешканець ОСОБА_1 , який зареєстрований в цьому будинку і проживає, постійно влаштовує сварки, ображає її нецензурними словами, робить зауваження з приводу того, як вона обробляє грядки та готує їжу. Такі дії ОСОБА_1 завдають шкоди її психічному здоров`ю, просить притягнути до його відповідальності.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які кожен окремо, дали в суді аналогічні послідовні свідчення. Так, свідки проживають поряд із домоволодінням, що належить ОСОБА_2 і добре знайомі з нею і ОСОБА_1 , які тривалий час проживали нормальною дружньою сім`єю. Сварки почали виникати в них останнім часом, причиною яких було місце проживання ОСОБА_1 . Свідки неодноразово чули взаємні конфлікти між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з приводу місця проживання останнього та з приводу спільно нажитого ними майна, проте щоб ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою такого не було.

Заслухавши особу, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, потерпілу, враховуючи пояснення свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону слідує, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі нецензурні, брутальні висловлювання, погрози, не утворюють домашнього насильства та складу адміністративного правопорушення. Тільки у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, зазначені висловлювання становлять собою об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП.

Суд зазначає, що для того, щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно враховувати те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Насильство це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперераховані ознаки. Ескалація конфлікту може привести до насильства, та не обов`язково завжди приводить.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 24 жовтня 2022 року близько 13.00 год та 27 жовтня 2022 року за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 .

Як вбачається зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство: дії психологічного характеру, вчинив словесну сварку.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, до протоколів додано: заяву та письмові пояснення ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_2 ..

Під час розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_1 є колишнім співмешканцем ОСОБА_2 , які тривалий час проживали однією сім`єю у м. Чернігові та користувалися будинком по АДРЕСА_1 , де на даний час проживає ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 проживає в м. Чернігові. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з припиненням сімейних відносин, виникають конфлікти з приводу того, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрований у належному на праві власності ОСОБА_2 будинку і не бажає добровільно виселитися та знятися з реєстрації. Конфлікти, які виникли між ними 24 та 27 жовтня 2022 року, носять обопільний характер і також пов`язані із проживанням ОСОБА_1 у належному на праві власності ОСОБА_2 будинку, не зняттям його з реєстрації, а також щодо права сторін конфлікту на майно, яке вони придбали під час спільного проживання.

Суд не встановив достеменних відомостей, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля, оскільки посадова особа, яка складала протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 не додала до них беззаперечних доказів вчинення останнім насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , якими могли бути, окрім письмових пояснень сторін конфлікту, відеозаписи з нагрудної камери поліцейських, пояснення неупереджених свідків тощо.

Докази завдання чи можливості завдання шкоди потерпілій до протоколів про адміністративні правопорушення також недодані, тому й відсутні підстави стверджувати, що внаслідок сварки, хтось із сторін зазнав шкоди чи постраждав більше, ніж інший.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з частиною другою статті 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується із судовою практикою ЄСПЛ, згідно з якою доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно із вказаною позицією ЄСПЛ «розумним» є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

З урахуванням наведеного та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність обставин, передбачених диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП, зокрема доказів, що ОСОБА_1 24 та 27 жовтня 2022 року вчинив щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство та вчинив будь-які умисні дії психологічного спрямування з метою нанести їй моральну шкоду, шкоду її фізичному чи психічному здоров`ю.

Під час розгляду справи в суді, факти вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_2 24 та 27 жовтня 2022 року не зайшли свого підтвердження.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки до протоколів на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП, не додано доказів щодо вчинення домашнього насильства.

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП необхідно закрити, згідно з положеннями пункту першого статті 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 247, 251, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного адміністративного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя О.А. Савченко