Справа № 946/7956/22 Провадження № 3/946/65/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.1224, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до представлених матеріалів 13.11.2022 року о 13 год. 26 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Toyota Camry», д.н.з НОМЕР_1 , по просп. Незалежності біля буд. №179 в м.Ізмаїлі Одеської області, не врахував дорожню обстановку, бокові інтервали, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Після скоєння ДТП водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, не викликавши наряд патрульної поліції для фіксації даної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст.ст.1224, 124 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи належне сповіщення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання, суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність.

ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій вказав, що він дійсно залишив місце ДТП, однак в його діях не було навмисного умислу. Пояснив, що ніколи б залишив місце ДТП, не викликавши наряд патрульної поліції, якщо б знав, що він скоїв ДТП. Вказав, що не мав наміру своїми діями завдавати шкоду.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, та давши їм оцінку, суд вважає що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у вигляді порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно зі ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.1224 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.13.1. ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.2.10.а. ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Судом розглянуто обидва протоколи про адміністративні правопорушення відповідно до вимог ст.36 КУпАП, а саме, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Винні дії ОСОБА_1 у вчиненні ДТП підтверджені його поясненнями, протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ №227544 від 16.11.2022 року та ААБ №227545 від 16.11.2022 року, схемою місця ДТП від 13.11.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , та іншими матеріалами справи. Крім того, ОСОБА_1 не заперечував свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1224 КУпАП, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

ОСОБА_1 в своїй заяві вказав, що в його діях не було навмисного умислу, він не мав наміру своїми діями завдавати шкоду.

Доказів наявності умислу у діях ОСОБА_1 суду не надано.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП, а тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, ст. 1224 КУпАП не підтвердилась матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в цій частині.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, його наслідки, та вважає необхідним та достатнім для виховання особи, а також запобіганню вчинення нових правопорушень накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави.

В силу ч.1 ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023 року, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.27, 36, 1224, 124, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 (три тисячі чотириста гривень) гривень на користь держави.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: Т.П.Пащенко