Номер провадження 3/523/8398/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2023 р. м. Одеса

року суддя Суворовського районного суду м. Одеси Позняк В.С., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, середньої освіти, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2023 року о 22.55 годині, водій ОСОБА_1 , рухаючись по пр-ту Добровольського 134 в м. Одесі, керував транспортним засобом «Рено», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідність обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився, тим самим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху".

Відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року, передбачена ст.130 ч.2 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення фактично визнав, на вимогу працівників поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Відповідно до п. п 2, 4 розділу першого Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп?яніння, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров?я України від 09 листопада 2015 року N° 1452/735 (далі-Інструкція від 09 листопада 2015 року No 1452/735) підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп?яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп?яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння.

Будь-яких доказів на спростування своєї вини у скоєному правопорушенні ОСОБА_1 суду не надав.

Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів справи відносно ОСОБА_1 дають суду підстави вважати, що докази, долучені до протоколу та досліджені у судовому засіданні, містять фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що докази, надані Управлінням патрульної поліції в Одеській області не спростовані, а докази на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 не надані.

ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5 правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ст.130 КпАП України передбачає притягнення водія до адміністративної відповідальності як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння так і за відмову особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа вважає, що не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від мотивів відмови складає склад правопорушення ст.130 КУпАП та є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При оцінювані наявних за справою доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП та провину ОСОБА_1 у його вчиненні.

Постанова судді згідно ст.283КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вбачає у діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбачений ч. 2ст. 130 КУпАП, а саме «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 552217 від 05.10.2023 року, відеозапису ПВР № 473748, 475685, вислухавши пояснення ОСОБА_1 надані у судовому засіданні суд встановив, що викладене ІПП у протоколі по суті порушення відповідає фактичним обставинам та підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КпАП України.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення до ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст.130КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 27, 38, 40-1, 130 ч.1, 213, 251, 283, 284 ч.1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, а також із стягненням судового збору у розмірі 536,80 гривень, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.С. Позняк