Справа №592/3094/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бичков І. Г.
Номер провадження 33/816/74/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Друченко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Друченка Т.В. на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 червня 2022 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, 18.05.2022 року о 13-50 год. в м. Суми по вул. Докучаева, буд. 4, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: почервоніле обличчя, запах алкоголю з порожнини юта, хитка хода. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки ранспортного засобу за згодою водія за допомогою приладу - газоаналізатора Drager ALCOTEST 6820. Результат тесту позитивний 0.82 % (проміле). Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Друченко Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови суду, скасувати дану постанову, а справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження захисник Друченко Т.В. зазначила, що про прийняте судове рішення ОСОБА_1 відомо не було, оскільки, на судовому засіданні він присутній не був, про дату, час та місце судового засідання жодним доступним способом зв`язку його не повідомляли.

Апелянт, зазначає, про те, що ОСОБА_1 дізнався про оскаржувану постанову лише - 05 жовтня 2022 року від працівника поліції, який повідомив йому про це під час винесення відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, при цьому, жодних повісток чи іншим чином повідомлень про час і дату розгляду складених відносно нього матеріалів за ч 1 ст. 130 КУпАП він не отримував, а тому, в порушення вимог ст. 277-2 КУпАП, апелянт вважає причини пропуску апеляційного оскарження поважними та просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, адвокат Друченко Т.В. вказує, що постанову винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки, розгляд даної адміністративної справи було проведено судом без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і більше того, у постанові суд вказував, що ОСОБА_1 , був повідомлений належним чином, однак, як зазначає апелянт, ОСОБА_1 не знав про розгляд вказаної відносно нього справи, а це на думку апелянта є порушенням вимог адміністративного законодавства, оскільки, особа яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, заявляти клопотання, користуватися юридичної допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, користуватися послугами перекладача, оскаржувати постанову по справі.

Крім того апелянт зазначає, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП, відповідно до яких, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, при цьому, працівники поліції не відсторонили від керування ОСОБА_1 .

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Друченко Т.В, яка вимоги апеляційної скарги підтримала, просила задовольнити скаргу, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова суду у справах про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, закон пов`язує строк подання апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення саме з датою ухвалення судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що судове засідання 07 червня 2022 року, за результатом якого було прийнято судове рішення, відбувалося без участі ОСОБА_1 чи його захисника.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості належного сповіщення ОСОБА_1 про дату, час і розгляду адміністративної справи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З наявного в матеріалах даної справи протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) дата і час розгляду адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 не вказана.

Враховуючи те, що розгляд вказаної справи був проведений без участі особи, і йому не було відомо про наявне судове рішення, а після того, коли ОСОБА_1 стало відомо про вказану постанову (05 жовтня 2022 року), як зазначає апелянт, було складено на направлено апеляційну скаргу на постанову суду, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді поважними, та з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, вважає за необхідне поновити захиснику Друченко Т.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 червня 2022 року.

Щодо постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 червня 2022 року, яку захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Друченко Т.В. просила скасувати, то апеляційний суд зазначає наступне.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно положення ст.ст. 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП України особа, яка притягується до адміністративної відповідальності між іншого, має право заявляти клопотання та при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що у визначену дату судового розгляду 07.06.2022 року до суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився, в той же день суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков І.Г. розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та виніс постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності (а.с. 13). При цьому, будь які відомості про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, в матеріалах відсутні.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд такі висновки суду першої інстанції вважає передчасними, оскільки враховує, що протокол відносно ОСОБА_1 було складено 18.05.2022 року, а тому, з урахуванням передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення на особу адміністративного стягнення,у разі доведення його вини у вчиненому, кінцевою датою накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення є 18.05.2023 року, тобто в суду фактично були тривалі процесуальні строки для забезпечення повного та об`єктивного розгляду матеріалів даної справи, за участі, чи належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що судом забезпечено не було.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта в частині порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, і як наслідок, ухвалення судом незаконного рішення, яке за вказаних обставин (порушення права особи на захист та доступ до правосуддя) підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до п.8 ст.294 КУпАп за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову і прийняти нову постанову.

При прийнятті нової постанови апеляційний суд дослідивши наявні в справі про адміністративне правопорушення матеріали встановив наступні обставини.

Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Тому, вирішуючи питання про постановлення нової постанови апеляційний суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази та наявний відеозапис і дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 059947 від 18.05.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала, та особу, що притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення та суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, протокол підписаний особою, яка його склала;

- результатом проходження тестування на алкоголь приладом газоаналізатора Alcotester Drager 6820, тест № 664 від 18.05.2022 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який показав результат 0,82 ‰ (а.с. 2, 3);

- відео-файлами, які містяться на DVD-R диску лазерних систем зчитування (а.с. 8), та згідно яких вбачається, що після зупиненки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , він не заперечував, що вживав спиртні напої напередодні, погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і проходить, шляхом продуття приладу «Драгер».Результат позитивний. Жодних заперечень щодо результату огляду ОСОБА_1 не висловлює. В його присутності складають протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснюють права і виписують тимчасове посвідчення.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Що стосується доводів апелянта, про те що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування, то апеляційний суд вважає їх безпідстаними, оскільки з дослідженого апеляційним судом відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських прямо вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 зайняти пасажирське місце в його автомобілі, оскільки йому далі керувати не можна, що його відсторонено від керування транспортним засобом.

Апеляційний суд, не виходячи за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини, вважає, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу порушив вимоги п. 2.9 ПДР і відповідно вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому після скасування постанови судді суду першої інстанції останнього необхідно визнати винним у вчиненні цього правопорушення та накласти стягнення, установлене санкцією цієї норми закону, а також стягнути одночасно на користь держави судовий збір з урахуванням положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 адвокатц Друченко Т.В. строк на апеляційне оскарження постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 червня 2022 року, відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 адвоката Друченко Т.В. задовольнити частково.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, скасувати у зв`язку з порушенням суддею суду першої інстанції норм процесуального права та прийняти нову постанову,

якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп на рахунок держави.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу і вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.