П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

05 січня 2023 року

Суддя Подільського районного суду міста Києва Бузунко О.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 124 КУпАП

у присутності ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , адвоката Тесля А.В.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06 жовтня 2022 року приблизно о 07 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом «Богдан А-09202», державний номерний знак НОМЕР_1 , в Києві по пр-т Мінський, 2, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим спричинив зіткнення з автомобілем «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 06 жовтня 2022 року приблизно о 07 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом «Suzuki», державний номерний знак НОМЕР_2 , в Києві по пр-т Мінський, 2, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Богдан А-09202», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 13.1 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що він рухався в своїй смузі руху, коли відчув удар в праву сторону.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що він рухався в лівій смузі руху, коли його транспортний засіб обганяв водій іншої машини, яка була дуже завантажена і яку почало кидати в різні сторони. На його транспортному засобі незначні пошкодження. Він написав розписку, що не має претензій до іншого водія, оскільки саме він винен в ДТП, і вони роз`їхалися.

Свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що він їхав в лівій смузі руху за автомобілем «ISUZU». Водій маршрутки «Богдан» взяв вліво, щоб повернути направо і вдарив в борт «ISUZU», від чого його почало «качати». Водія «Богдана» не зупинився і поїхав далі.

Свідок ОСОБА_4 дав суду показання, що в той день він переходив дорогу та почув певний гуркіт, на який підняв очі і побачив автомобіль, схожий на «Газель» (дуже завантажений), який хитало в різні сторони, та маршрутку «Богдан». При цьому, кожен з транспортних засобів знаходився в своїй смузі руху. Автомобіль, схожий на «Газель», почало хитати, коли він наполовину знаходився поряд з маршруткою «Богдан».

Суд, заслухавши пояснення учасників ДТП, показання свідків, доводи сторони захисту, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

На підставі ст. 280 КУпАП судом було встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме факт вчинення адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні.

Винуватість осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, зокрема:

протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №371707 від 06 жовтня 2022 року та серії ААД №371708 від 06 жовтня 2022 року (в яких викладена суть допущено правопорушення),

схемою місця ДТП (на якій зафіксовано: дорожню обстановку, місце зіткнення, прив`язку транспортних засобів учасників ДТП до сталих об`єктів, місце розташування автомобілів, отримані автомобілями-учасниками ДТП механічні пошкодження, інформацію про власників. Будь-яких зауважень з боку водіїв автомобілів-учасників ДТП вказана схема не містить, у зв`язку з чим суд оцінює вказаний доказ як такий, що носить правдиві відомості щодо зафіксованих на схемі фактичних даних).

Пунктом п. 10.1 ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом п. 13.1 ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За наведених вище обставин суд дійшов беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Твердження ОСОБА_1 про те, що він не винен у даній ДТП спростовуються схемою ДТП, на якій з його слів зображено місце ДТП (під № 4), яке розташоване на роздільній смузі руху, що дає підстави суду дійти висновку, що водій ОСОБА_1 змінював напрямок руху, проте повинен був переконатися в його безпечності. Твердження ОСОБА_2 спростовуються поясненнями ОСОБА_1 та показаннями свідка ОСОБА_4 , які підтвердили, що автомобіль «ISUZU» був завантажений та його в певний момент почало «хитати». При цьому, свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що автомобіль «ISUZU» почало хитати вже тоді, коли він лише на половину проїхав маршрутку «Богдан», тому говорити про те, що саме водій маршрутки «Богдан», повертаючи праворуч, взяв ліворуч і зачепив автомобіль «ISUZU», спричинивши пошкодження задньої частини «причепа» та розхитування автомобіля, не вбачається можливим. До показань свідка ОСОБА_3 суд ставиться критично, оскільки вони спростовані поясненнями ОСОБА_1 та показаннями свідка ОСОБА_4 .

При постановленні рішення у справі, суд вдався до детальної оцінки зібраних доказів з метою прийняття справедливого і обґрунтованого рішення, з метою виключення будь-якого роду сумнівів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо незаконності прийнятого рішення, оскільки протиправні дії повинні мати наслідком відповідальність, установлену законом. За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд врахував, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто, в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд вважає за необхідне з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу, оскільки вважає, що такий вид стягнення сформує у нього звичку законослухняної поведінки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 536 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 124 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Олена БУЗУНКО