Справа № 149/2731/22
Провадження № 33/801/15/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вергелес В. О.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 рокуСправа № 149/2731/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув його апеляційну скаргу на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 листопада 2022 року у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 135637 від 16 вересня 2022 року, в цей же день в с. Слобода-Кустовецька по вул. Жовтневій, водій ОСОБА_1 керував мотоблоком «Зубр JRQ78» без номера з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився відповідно до Закону, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 135637 від 16 вересня 2022 року, направленням ОСОБА_1 до КНП «Хмільницька ЦЛ» від 16 вересня 2022 року для проведення медичного огляду на стан сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом з реєстратора патрульного автомобіля та з нагрудної камери працівника поліції.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову, провадження в справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на думку апелянта була проведена з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, оскільки останній наполягав на тому, щоб працівники поліції доставили його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме в поясненнях міститься запис «согласєн їхати на комісію». Крім того, пропозиція поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була незаконною, оскільки законної вимоги про причину зупинки мотоблока у них не було. На думку апелянта працівники поліції не роз`яснили йому права, передбачені ст. 268 КУпАП та не було видано письмового направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння встановленої форми.

Також у апеляційній скарзі міститься його клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію оскаржуваної постанови ним не отримувалась, із текстом постанови він ознайомився 09 грудня 2022 року у Хмільницькому міськрайонному суді Вінницької області, у судовому засіданні при розгляді справи він та його адвокат участі не приймали. Крім того, зазначає, що з 03 грудня 2022 року по 08 грудня 2022 року перебував на території Донецької області, де двоє його синів виконують обов`язки по захисту Батьківщини та один із них отримав поранення. Таким чином, на його думку, строк на апеляційне оскарження вказаної вище постанови був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно матеріалів справи постанова Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області постановлена 24 листопада 2022 року, копія якої ОСОБА_1 не направлялась, згідно матеріалів справи, про її існування він дізнався 09 грудня 2022 року, про що свідчить його заява (а.с.32).

Апеляційна скарга на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 листопада 2022 року подана ОСОБА_1 12 грудня 2022 року згідно штемпеля суду (вх. № 11356).

З огляду на вищенаведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції норм КУпАП під час розгляду справи.

Відповідно ч. 1-2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду вказані вимоги процесуальних норм КУпАП суддею суду першої інстанції не дотримані.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є ряд суперечностей на які вказує останній в апеляційній скарзі, які також підтримані ним, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Так, апеляційний суд вважає, що взявши до уваги в якості належного доказу вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 135637 від 16 вересня 2022 року, місцевий суд не звернув уваги, що вказаний протокол не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Так згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Зазначеними правовими нормами стверджується, що водій вважається таким, що порушив вимоги п.2.5 ПДР, лише у разі його відмови від проходження в установленому порядку огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я.

При цьому, аналіз вимог статті 130 КУпАП вказує на те, що під відмовою від проходження огляду законодавцем закладено умисну та свідому дію особи, виражену у небажанні вчиняти активні дії для проходження огляду на стан сп`яніння, за умови наявності для цього усіх необхідних умов.

Водночас, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися відповідними доказами.

Положеннями ч. 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 під час його зупинки працівниками поліції не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки неодноразово наполягав на необхідності проїхати до медичного закладу.

З метою встановлення дійсних обставин справи та перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом було здійснено заходи щодо перегляду наявного в матеріалах справи відеозапису подій.

З вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно неодноразово наполягав на необхідності проїхати до медичного закладу, про що також вказав і у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 135637 в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», а саме «я согласєн їхати на комісію».

Між тим, співробітниками патрульної поліції було неодноразово проігноровано вимогу апелянта щодо проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Крім того, згідно вказаного відеозапису, поліцейські не повідомляли водія ОСОБА_1 , який візуально не мав ознак алкогольного сп`яніння, про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та не називали їх; не зафіксовано обставин складання письмового направлення на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я, яке є у справі, та пред`явлення вказаного документа ОСОБА_1 ; відеозапис не містить даних про роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП, зокрема, можливого огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я в разі відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з результатом такого огляду.

Означене не доводить поза розумним сумнівом, той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я.

Судом першої інстанції у повній мірі не було досліджено вищевказаний електронний доказ, що мало наслідком помилковий висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

В зв`язку з викладеним, є розумний сумнів стосовно прийняття до уваги судом першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 135637 від 16 вересня 2022 року, направлення ОСОБА_1 до КНП «Хмільницька ЦЛ» від 16 вересня 2022 року для проведення медичного огляду на стан сп`яніння, акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозапису з реєстратора патрульного автомобіля та з нагрудної камери працівника поліції, як належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційного скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 листопада 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий