Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/108/23

У К Р А Ї Н А
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,
за участтю секретаря судового засідання Кащук Л.С.,
захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності Остапчука І.В.,
розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого
за адресою: АДРЕСА_1 ,
працюючого ПП « ОСОБА_1 », громадянина України,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:
В судовому ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав показав, що того дня він їхав з міста Вінниця. Зупинився підвіз людину. З`явилась поліція включили маячки , зупинили його, що не освітлюється номер. Йому запропонували дихнути в Драгер, він відмовився. Завезли в лікарню дихали в трубочку, а він хотів здати кров , йому відмовили .
Він їхав з ОСОБА_2 в машині. У ОСОБА_3 їздив по запчастини. Заїхав в Карабчиїв до товариша віддав йому запчастини і їхав на Бердичів.
Поліцейська сказала, що у нього не освітлюється номер, і не горить правий стоп . Підпис в постанові він не ставив. Постанову не оскаржував. Штраф сплатив. На місці зупинки він відмовився проходити на приладі «Драгер», просив везти в лікарню, там він продув «Драгер». Хотів здати кров, а в нього не взяли. Він наполягав, щоб взяли кров. Говорили, що прилад сертифікований. Протокол складали в Ружині в лікарні.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Остапчук І.В. в судовому засіданні зазначив, що вважає, що з відеоматеріалу, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу та був оглянутий в судовому засіданні вбачається, що лікар медичного закладу безпідставно відмовила ОСОБА_1 у відібрані біологічних зразків крові для проведення лабораторних досліджень, чим порушила вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Також вважає, що Ружинська районна лікарня не має право на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В своєму письмовому клопотання просив закрити провадження по ч.1 ст.130 КУпАП у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Оскільки вважає, що будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, щодо встановлення факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було.
Так, вважає, що працівники поліцію грубо проігнорували вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».
Жодної законної підстави для зупинки транспортного засобу працівники поліції не мали. ОСОБА_1 не порушував Правил дорожнього руху та не мав наміру їх порушувати.
Зазначає, що в медичному закладі ОСОБА_1 стверджував, що спиртні напої він не вживав і наполягав на проведенні лабораторних досліджень, а саме відібрати зразки крові на дослідження.
В цьому йому було безпідставно відмовлено та повідомлено про те, що зразки крові у водіїв відбираються лише в разі вчинення дорожньо-транспортних пригод, що не відповідає та грубо порушує вимоги Інструкції і дає обґрунтовані підстави вважати, що лікар не проходив у встановленому порядку спеціальну підготовку та не має відповідного права на проведення огляду водіїв на встановлення факту сп`яніння, що також, підтверджується порушеннями вимог Інструкції.
В медичному закладі замість лабораторних досліджень ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на алкотестері «Драгер», тобто лікар здійснював огляд на стан сп`яніння на підставі зазначеного газоаналізатора без будь-яких клінічних даних про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідні аналізи крові, слини чи сечі не відбирались, при тому що ОСОБА_1 пропонував це зробити.
Тому вважає, що така бездіяльність лікаря є порушенням порядку огляду. Крім того, зазначає, що лікар ОСОБА_4 не проходила тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
Вважає, що за вказаних обставин, з урахуванням того, що висновок медичного огляду особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на стан сп`яніння складений з порушенням вимог Інструкції № 1452/735 та не може бути використаний як доказ в справі, а протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять достатніх відомостей та належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відтак і про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому судом використані всі можливі заходи для встановлення істини по справі.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що того дня він йшов ввечері на роботу, ОСОБА_6 їхав і підібрав його. Потім його зупинили працівники поліції, він вийшов з машини і пішов. Що було далі він не знає. Запаху спиртного він не чув. від ОСОБА_6 . Поведінка була нормальна.
Допитана в якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_6 був доставлений до лікарні для перевірки на стан сп`яніння. Обстежуваний продув прилад «Драгер», тест показав 1,2 проміле алкоголю. Після чого був складений висновок про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та складено акт.
Чи просив ОСОБА_6 взяти забір крові вона не пам`ятає. Чи вручали ОСОБА_6 протокол вона не пам`ятає. Посвідчення по наркології немає, у них є наказ в якому зазначено перелік тих лікарів хто має право робити таке обстеження.
Вислухавши покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд враховує наступне.
Частиною 1 ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.254 КУпАП Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 198250 від 21.01.2023 р., який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, у якому викладені обставини вчинення правопорушення; ;
- розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП;
- розписками про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу;
- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки ;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.12.2022 р., з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу він відмовився;
- направленням на огляд ОСОБА_1 ,як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, а саме до Ружинської ЦРЛ;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.01.2023 р., яким встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, результат 1. 20% ;
- копією постанови серії БАД № 633486 від 21.01.2023 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП;
- копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, з якого вбачається, що лікарем проводився зовнішній огляд ОСОБА_1 , його поведінка, стан свідомості, вегетативно-судинні реакції, пульс, артеріальний тиск, реакція зіниць, рухова сфера, міміка, хода, рухи, наявність ознак нервово-психічних захворювань. Використовувався технічний засіб апарат «Драгер», результат тесту 1.20%. Висновок за результатами огляду алкогольне сп`яніння;
- наказом управління охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації «Про затвердження переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв».
Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписі, який міститься на долученому до матеріалів справи оптичному диску, який було переглянуто в судовому засіданні. З відео файлів вбачається, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт зупинки його працівниками поліції. Підійшовши до автомобіля поліцейський повідомляє водію причину його зупинки, а саме те, що в автомобілі номерний знак недостатньо освітлюється та повідомляє, що відносно водія буде складена відповідна постанова. Підчас спілкування поліцейський повідомляє водію, що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Поліцейські пропонують водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу « Драгер», надає сертифікат про його повірку, водій відмовляється. Поліцейський пропонує водію проїхати до медичного закладу для проходження вказаного огляду. Водій погоджується. Поліцейський складає акт огляду, від підпису в акті відмовляється.
В медичному закладі Поліцейський роз`яснює водію його права та обов`язки. ОСОБА_1 проходить огляд за допомогою приладу «Драгер», результат тесту 1.2 %.
Поліцейський роз`яснює, що відносно водія буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Водій повідомляє, що хоче здати кров.
Лікар складає висновок та просить водія поставити підпис, водій відмовляється.
Поліцейські складають процесуальні документи. Водій просить здати кров.
Поліцейський оголошує постанову про накладення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Від підпису та отримання копії водій відмовляється.
Поліцейський оголошує протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій відмовляється від підпису та отримання копії.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Твердження захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо недотримання поліцейськими вимог ст. 35 Закону "Про Національну поліцію" спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, з яких вбачається, що на виконання вимоги ч. 3 ст. 35 Закону "Про Національну поліцію" поліцейський поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу, а саме те, що водій керував автомобілем в автомобілі номерний знак якого недостатньо освітлюється, чим порушив ПДР.
Крім того, на місці зупинки транспортного засобу відносно ОСОБА_1 було складено постанову за порушення п. 2.9 в ПДР, яку він отримав, погодився з суттю правопорушення та сплатив застосоване до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Також, суддя зазначає, що у випадку не згоди особи з причинами зупинки працівниками поліції - вона має можливість, відповідно до п.п.д п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку, чого ОСОБА_1 зроблено не було.
Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що він в медичному закладі наполягав на взятті в нього крові, проте лікар медичного закладу не взяв у нього зразок крові, та доводи його захисника про порушення лікарем порядку огляду водія на стан сп`яніння, суддя зазначає таке.
Так, Порядок медичного огляду водіїв транспортних засобів для визначення стану алкогольного сп`яніння визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та оформлення його результатів врегульовано розділом ІІІ Інструкції.
Відповідно до п.9 Розділу ІІІ використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Згідно п.12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Відповідно до п.п. 13,14 розділу ІІІ Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу, а також якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.
Отже, Інструкцією визначено, що кров, як біологічне середовище при лабораторному дослідженні може бути використано при огляді на стан сп`яніння лише у випадках неможливості провести лабораторного дослідження повітря, що видихається, сечі, слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук та перебування особи у несвідомому стані внаслідок ДТП.
Аналогічні вимоги закріплено у п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103), яким визначено, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).
Отже, Порядком визначено, що огляд водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться без забору крові, а із застосуванням спеціальних технічних засобів.
Відповідно до копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вбачається, що лікарем, під час огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння проводився його зовнішній огляд, досліджувалась його поведінка, стан свідомості, вегетативно-судинні реакції, пульс, артеріальний тиск, реакція зіниць, рухова сфера, міміка, хода, рухи, наявність ознак нервово-психічних захворювань. Використовувався технічний засіб апарат «Драгер», результат тесту 1.20%. Після чого, за результатами огляду зроблено висновок алкогольне сп`яніння.
Слід вказати, що саме до повноважень лікаря віднесено вибір того чи іншого виду обстеження, а тому доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про порушення лікарем порядку огляду водія на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Доказів оскарження дій чергового лікаря чи працівників поліції під час огляду водія та складання адміністративних матеріалів до суду ОСОБА_1 та його захисником надано не було.
За таких обставин, оцінивши наведені докази, суддею встановлено, що гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки, будучи особою, яка керує транспортним засобом, перебував при цьому в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.
Суддя враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З врахуванням скоєного, особи винного, який у вчиненому не розкаявся та протягом розгляду справи в суді намагався уникнути адміністративної відповідальності; характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останньої адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. (П`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) .
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови виготовлено 26.12.2023 року.
Суддя О. В. Митюк.