Справа № 203/2995/23
Провадження № 3/0203/1845/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «ІТ ФОРС», , за ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «ІТ ФОРС», , за ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

За поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, він подавав податкову звітність 09.02.2023 року, проте після її подачі виникла помилка та звітність була повернута для виправлення помилок. При цьому 10.02.2023 року у нього не було доступу до електронного кабінету, бо відключили світло. Тому повторно звітність була подана тільки 13.02.2023 року, оскільки це понеділок наступний робочий день після 10.02.2023 року.

На підтвердження заявлених тверджень ОСОБА_1 надав суду для огляду в електронному варіанті відомості з електронного кабінету платника податків юридичної особи ТОВ «ІТ ФОРС», , керівник ОСОБА_1 , за 4 квартал 2022 року, де відображено квитанцію №2 податковий розрахунок звітна квитанція за 4 квартал 2022 року від 09.02.2023 року, дата реєстрації звіту 09.02.2023 року. Після виправлення помилки керівник товариства ОСОБА_1 направив податкову звітність 13.02.2023 року, помилки виявило управління ПФУ і повернуло звітність, бо в ній не було заповнено місце роботи, кількість днів роботи працівника.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні для огляду відомості в електронному варіанті з електронного кабінету платника податків, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить таких висновків.

За відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення №16279/04-36-24-11/41484498 від 04.05.2023 року, складеного головним державним інспектором Правобережного відділу податків, зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Чепак А.Г., за результатами камеральної перевірки ТОВ «ІТ ФОРС», , (акт №6482/04-36-24-11/41484498 від 01.03.2023 року), встановлено, що ОСОБА_1 , керівник ТОВ «ІТ ФОРС», , вчинив правопорушення в частині несвоєчасного надання до Правобережної ДПІ (Центральний район м. Дніпра), податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2022 року по строку 09.02.2023 року. Фактично розрахунок надано 13.02.2023 року та зареєстровано за №, чим було порушено пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 51.1 ст. 51, абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не ознайомилась з вказаним вище протоколом, та такий було направлено на адресу ОСОБА_1 поштою, складено акт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не отримував протокол ані поштою, ані у приміщенні податкової служби, а також не отримував будь-якого повідомлення щодо складання розглядуваного протоколу.

У ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом були безпосередньо досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протокол адміністративного правопорушення №16279/04-36-24-11/41484498 від 04.05.2023 року, зміст якого викладений вище;

- акт ГУ ДПС у Дніпропетровській області «Про результати камеральної перевірки ТОВ «ІТ ФОРС», , з питання своєчасності подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2022 року» №6482/04-36-24-11/41484498 від 01.03.2023 року.

Також у ході судового розгляду справи судом безпосередньо був оглянутий електронний кабінет платника податків керівника ТОВ «ІТ ФОРС», , ОСОБА_1 з приводу подання податкової звітності за 4 квартал 2022 року, про що вказано вище.

Судом встановлено, що винуватість керівника товариства ОСОБА_1 не доводиться належними та допустимими доказами, бо не доведено наявності об`єктивної сторони в його діях та умислу чи необережності на вчинення таких дій. Суд враховує те, що причини, які стали підставою подання податкової звітності із запізненням є поважними та не залежали від волі керівника товариства. Оскільки вперше податкова звітність ОСОБА_1 була подана своєчасно 09.02.2023 року, що видно з відомостей електронного кабінету керівника товариства. Проте повторно звітність була подана ним вже 13.02.2023 року після виправлення помилок, виявлених ПФУ, та з огляду на відключення світла 10.02.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-4 КУпАП (в редакції, чинній станом на момент вчинення адміністративного правопорушення), неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, - тягне за собою попередження або накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також на громадян - суб`єктів підприємницької діяльності у розмірі від двох до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, об`єктом адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері державного управління та податкового контролю; об`єктивна сторона правопорушення виражається у неутриманні або неперерахуванні до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахуванні податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомленні або несвоєчасному повідомленні державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян; суб`єкт адміністративного правопорушення спеціальний (керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій); суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.07.2020 року, справа № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, та в постанові від 20.05.2020 року, справа № 524/5741/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також суд бере до уваги те, що відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому суд наголошує на тому, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, у ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення судом були оцінені за внутрішнім переконанням докази, наявні в матеріалах справи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та встановлено, що в матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як директора ТОВ «ІТ ФОРС», у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Натомість притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Суд бере до уваги те, що в ході судового розгляду справи не було встановлено доведеності наявності в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як директора ТОВ «ІТ ФОРС», об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, що зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, та суб`єктивної сторони, бо не доведено наявності умислу чи необережності в його діях, а затримка надання податкового розрахунку відбулась не з вини ОСОБА_1 , а з огляду на об`єктивні обставини та з поважних причин.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження винуватості директора ТОВ «ІТ ФОРС» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 163-4, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «ІТ ФОРС», , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ф.М. Ханієва