Єдиний унікальний номер судової справи 490/3495/22
Номер провадження 33/812/9/23 Головуючий у місцевому суді: Тішко Д.А.
Категорія: ч.3 ст.126 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Ткаченко Н.Ю.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - Пірога С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Пірога Сергія Васильовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 жовтня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Знам`янка Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, (РНОКПП НОМЕР_1 ),

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №325935, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 03 серпня 2022 року, встановлено, що ОСОБА_1 03 серпня 2022 року о 07 год. 30 хв. по вулиці 68 Десантників, №17 в місті Миколаєві керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі MITSUBISHI GALANT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області №58593520 від 13 березня 2019 року. Вказаним останній порушив п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Не погодившись із судовим рішенням, 16 грудня 2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Пірог С.В. подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 жовтня 2022 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Також, разом з апеляційною скаргою захисник подав письмове клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення. В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що ОСОБА_1 не отримував від районного суду ані повістки про розгляд справи, ані самої оскаржуваної постанови. Про наявність самої справи ОСОБА_1 та його захиснику стало відомо лише 06 грудня 2022 року підчас отримання постанови суду по іншій справі. Із матеріалами даної справи захисник ознайомився лише 12 грудня 2022 року.

В судовому засіданні апеляційного суду від 05 січня 2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Пірог С.В. підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Пірога С.В. та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в межах розгляду питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, при розгляді питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) щодо поновлення пропущеного строку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи.

Аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виокремити фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Так у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У справі «Мушта проти України» зазначено, що не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У справі «Станьо проти Бельгії» ЄСПЛ зазначив, що суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту.

Крім того, ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).

Доступність права на оскарження у зв`язку із пропуском встановленого строку неодноразово була предметом розгляду ЄСПЛ.

Так, у своєму рішенні у справі «Скорик проти України» суд зазначив, що відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

До того ж, право на доступ до суду має бути «практичним та ефективним», а не «теоретичним або ілюзорним». Це зауваження особливо стосується гарантій, закріплених у ст.6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке займає у демократичному суспільстві право на справедливий суд (рішення у справі «Зубац проти Хорватії» [ВП] (Zubac v. Croatia) [GC], заява № 40160/12, пункт 77, від 05 квітня 2018 року та зазначені у ньому справи).

ЄСПЛ роз`яснив, що положення ст.6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно, поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

За положеннями ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

За матеріалами даного провадження судом встановлено, що вони не містять доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи. Оскаржувану постанову винесено Центральним районним судом міста Миколаєва 20 жовтня 2022 року у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Доказів отримання ОСОБА_1 копії вказаної постанови матеріали справи також не містять.

З матеріалами справи захисник ОСОБА_1 Пірог С.В. ознайомився 12 грудня 2022 року. Апеляційну скаргу подано 16 грудня 2022 року.

Згідно ст.129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вказаний строк підлягає поновленню, оскільки справа розглянута у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності без належного її повідомлення, а апеляційна скарга подана протягом чотирьох днів з дати ознайомлення захисником з матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Пірога Сергія Васильовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 жовтня 2022 року задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Пірогу Сергію Васильовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова