Справа № 444/3316/22
Провадження № 3/444/45/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працює начальник відділу земельних ресурсів Жовківської міської ради , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 будучи батьком неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, а саме ухилився від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проявилося в тому, що його неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 20.11.2022 року о 18:00 год. вчинив у віці від 14 до 16 років адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а саме в компанії інших неповнолітніх обкидав сніжками фасад будинку та вікна квартири АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні 04.01.2023 року свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП заперечив.

05.01.2023 року ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення у даній справі, в обґрунтування яких посилається на те, що 04.01.2023 року в приміщенні Жовківського районного суду він ознайомився з адміністративною справою відносно ОСОБА_1 за правопорушення передбачене ч.3 ст. 184 КУпАП. Із зазначеного протоколу ним не ідентифіковано точне місце вчинення адміністративного правопорушення (зазначено тільки квартиру та вулицю, однак не зазначено назву населеного пункту), що не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Окрім цього, ознайомившись з усіма поясненнями наявними у справі ним встановлено наступне. Так, пояснення ОСОБА_3 від 21.11.2022 року не містить жодних фактів, що його син ОСОБА_2 , обкидав сніжками фасад будинку та вікна квартири АДРЕСА_2 . Пояснення містить узагальнену фразу «...близько 18:00 підлітки почали закидувати у вікно другого поверху будинку по АДРЕСА_3 сніжками...», що не підтверджує конкретну особу, яка це могла вчинити. Враховуючи те, що 20.11.2022 року захід сонця на території Львівської області відбувся о 16:34 (відомості з мережі Інтернет), ідентифікувати в темну пору доби з висоти другого поверху конкретну особу важко, що й підтверджує, те що особа мого сина в поясненні не ідентифікована як особа, що «закидувала сніжки». Пояснення його сина ОСОБА_4 від 24.11.2022 містить твердження, що він не кидав сніжками по вікнах. Пояснення ОСОБА_5 від 03.12.2022 містить твердження, що його друзі (Остап та ОСОБА_6 ) кидали сніжками по будинку, однак не містить тверджень, що сніжками кидав його син ОСОБА_2 . Із пояснення ОСОБА_7 від 05.12.2022 року ним встановлено, що підійшовши до вікна будинку АДРЕСА_3 сніжки в руках тримали троє осіб, а саме ОСОБА_7 та його друзі Остап і Устим, проте знову ж таки не згадано, що його син ОСОБА_2 теж тримав сніжку хоча б в руках. В поясненні ОСОБА_8 від 07.12.2022 року, міститься твердження, що сніжку кинув хтось з його друзів (Остап або Михайло). Проте жодних згадок про те, що сніжку міг кинути його син ОСОБА_2 в поясненні немає. Пояснення ОСОБА_9 містить твердження, що сніжку кинув ОСОБА_7 , проте знову ж таки, жодних згадок про те, що сніжку міг кинути його син ОСОБА_2 в поясненні немає. Із пояснення ОСОБА_10 ним встановлено, що він не міг бачити хто саме кидав сніжками, оскільки повертався з роботи додому на авто і в цей час йому зателефонувала дружина, яка довела до його відома, що по вікнах їхнього будинку кидають сніжками. Отже, жодне із пояснень не містить тверджень, що саме його син ОСОБА_2 обкидав сніжками фасад будинку та вікна квартири АДРЕСА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що долучений до матеріалів справи аудіозапис було надано працівникам поліції 13.12.2022 року, тобто після того як були відібрані пояснення в усіх учасників справи. З аудіозапису не можливо встановити дату запису та підтвердити факт належності голосу, зафіксованого на ньому, конкретній особі з тих, чиї пояснення містяться в матеріалах справи. Також зазначив, що він заперечую достовірність аудіозапису, наданого у якості доказу, та вважає за необхідне призначити фоноскопічну експертизу для підтвердження того, що голос на аудіозаписі належить особам чиї пояснення містить адміністративна справа.

Також, ОСОБА_1 стверджує, що аудіозапис не містить жодних підтверджень того, що його син кидав сніжками. Зважаючи на відсутність електронного цифрового підпису (кваліфікованого електронного підпису) на аудіозаписі, такий не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України.

Крім того, згідно з довідкою за результатами проведення перевірки від 13.12.2022 року, яку склав ст. інспектор СЮП ЛРУП №1 ГУНГІ у Львівській області капітан поліції Уляна Лукащук, одним із результатів розгляду матеріалів є: «3. Скласти протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП на гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який скерувати в Жовківський районний суд для прийняття законного рішення», однак результати розгляду матеріалів не містять будь-яких відомостей про складання протоколу про адміністративне правопорушення на мене, ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 зазначає, що свою вину не визнає, не ухиляюсь від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки належно виховує свого сина. Жодних матеріальних збитків його син нікому не завдав, нічого не пошкодив.

ОСОБА_1 стверджує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього в порушення вимог ст. 251 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП. В матеріалах справи не зазначено свідків, які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Зважаючи на наведене ОСОБА_1 просить провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, відносно нього, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання 23.01.2023 року не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме 04.01.2023 року про що розписався особисто.

ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, а саме телефонограмою, яку особисто прийняла 22.12.2022 року.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

А тому, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 184 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення застосовується до осіб, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Санкція ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють.

Отже, суб`єктом правопорушень, визначених наведеною нормою закону, є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладено однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї провини не визнав, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП підтверджується зібраними доказами у справі та матеріалами справи, а саме: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 779265 від 13.12.2022 року, який складений уповноваженою на те особою з заповненням всіх необхідних реквізитів, є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, та є належним доказом в даній справі; 2) письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 21.11.2022 року, які знаходяться в матеріалах справи (арк. спр. 5), в яких зазначено, що, 20.11.2022 року близько 18:00 підлітки почали закидувати у вікно 2 поверху будинку по АДРЕСА_3 сніжками, в період з 18:00 до 19:30 вони здійснили це правопорушення тричі, під час другої спроби вона відкрила вікно і крикнула, що викличе поліцію, проте це їх не налякало і за деякий час вони повернулися втретє, другий раз їх було троє, а потім п`ятеро, двох правопорушників зловив її син та чоловік, згодом як з`ясувалося це були ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; 3) письмовими поясненнями неповнолітніх ОСОБА_4 від 24.11.2022 року, ОСОБА_5 від 03.12.2022 року, ОСОБА_7 від 05.12.2022 року, ОСОБА_8 від 07.12.2022 року, ОСОБА_9 , які знаходяться в матеріалах справи (арк. спр. 8-10) та згідно з якими неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , гуляли містом Жовква та знаходячись на вул. Гагаріна вирішили покидати сніжками по будинку; 4) письмовими поясненнями ОСОБА_10 від 12.12.2022 року (арк. спр. 11), згідно з якими він вечором 20.11.2022 року повертався з роботи на авто, в цей час до нього зателефонувала дружина та повідомила, що по вікнах їх будинку кидають діти сніжками, коли він під`їхав машиною, то побачив, що п`ятеро дітей втікають у різні сторони, він зупинився на перехресті, один хлопець пробіг повз нього, інший, як пізніше виявилося ОСОБА_2 , теж біг та він його якраз перехопив, його син ОСОБА_13 теж зловив ще одного хлопця ОСОБА_14 ; 5) довідкою про результати проведення перевірки від 13.12.2022 року (арк. спр. 13); 6) CD диском з аудіозаписом з телефону ОСОБА_7 (арк. спр. 14), з якого встановлено, що неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 домовилися між собою давати неправдиві свідчення працівникам поліції з метою заплутати останніх та в такий спосіб уникнути відповідальності.

Так, згідно з довідкою про результати проведення перевірки від 13.12.2022 року за заявою від 21.11.2022 гр. ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 звернулась в поліцію та просила прийняти міри до неповнолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які 20 листопада близько 18:00 год. в АДРЕСА_4 , кидали сніжками по вікнах її квартири, вчиняючи хуліганські дії. Цією довідкою встановлено, що: 20 листопада близько 18:00 год. компанія підлітків, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_8 за попередньою змовою, маючи умисел обкидали вікна квартири гр. ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_4 сніжками. Дані особи зі слів заявниці цього дня робили такі дії протягом часу з 18:00 до 19:30 год., на її зауваження не реагували. Опитані підлітки частково свою провину визнали, однак як в подальшому було встановлено, що деякі з дітей після опитування між собою домовлялись про те, що мають говорити, зневажливо реагували на дії працівників поліції, які встановлювали всі обставини події. В ході розгляду даних матеріалів встановлено, що малолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи у віці від 14 до 16 років, вчинили адміністративне правопорушення передбачене кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 173 (дрібне хуліганство).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

ОСОБА_1 зазначає, що долучений до матеріалів справи аудіозапис було надано працівникам поліції 13.12.2022 року, тобто після того як були відібрані пояснення в усіх учасників справи, заперечив достовірність аудіозапису, наданого у якості доказу, та вважає за необхідне призначити фоноскопічну експертизу для підтвердження того, що голос на аудіозаписі належить особам чиї пояснення містить адміністративна справа.

Суд зазначає, що згідно зі ст. ст. 251, 273 КУпАП експертиза може бути призначена в суді виключно у випадках, коли виникає потреба в спеціальних знаннях і з метою отримання даних, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Аналіз аргументів особи, яка заявила вищезазначене клопотання, дозволяє дійти висновку про відсутність об`єктивної потреби у спеціальних знаннях і призначення фоноскопічної експертизи, та суд не вбачає підстав, які б вказували на необхідність її призначення в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення. Обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення перевіряються у спосіб та в порядок, що встановлений ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, і суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів для ухвалення судового рішення у даній справі.

Суд враховує наданий працівникам поліції аудіозапис з телефону ОСОБА_7 , який наданий на CD диску, оскільки такий запис поданий у відділ поліції № 2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області на підставі заяви ОСОБА_15 (матір неповнолітнього ОСОБА_7 ), який вона добровільно надала працівникам поліції, і такий аудіозапис може бути належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що жодне із письмових пояснень не містить тверджень, що саме його син ОСОБА_2 обкидав сніжками фасад будинку та вікна квартири АДРЕСА_2 , спростовуються наведеними вище доказами, є способом захисту і спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності та не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 , який просить закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення та підстави наведені для цього в письмовому поясненні не спростовують належність та допустимість доказів у даній справі, не впливають на висновок суду і не звільняють ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відтак, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП, що призвело до вчинення його неповнолітнім сином адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 173 КУпАП.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність не встановлено.

Санкція ч.3 ст.184 КУпАП передбачає стягнення за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначаючи вид та міру стягнення, враховую обставини вчинення правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатнихосіб.

Станом на 01.01.2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" становив 2481, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 40-1, ч.3 184, 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 496 /чотириста дев`яносто шість/ грн. 20 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Олещук М. М.