Справа№938/625/22
Провадження № 3/938/20/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ільці, Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, учня 11-го класу Ільцівського ліцею, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ;

законного представника: ОСОБА_2 ;

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, здійснював керування транспортним засобом, при таких обставинах.

Водій ОСОБА_1 19.12.2022 о 19год. 30 хв. в с.Ільці Верховинського району Івано-Франківської області керував автомобілем марки ВАЗ 31013 р.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КпАП України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судовому засіданні, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, визнав в повному обсязі. Додатково пояснив, що того дня взяв у батька автомобіль щоб поїхати до племінників та відвести їм подарунки на свято Миколая. Під час руху на автомобілі його зупинили працівники поліції, оскільки на автомобілі не працювала підсвічування номерного знаку. Зазначив, що посвідчення водія на право керування транспортними засобами він не отримував, та керував автомобілем не маючи такого права.

Зазначив, що про вчинене шкодує, усвідомлює можливі негативні наслідки такого керування та розуміє, що може керувати автомобілем тільки після отримання відповідного посвідчення на право керування. Обіцяє не допускати таких порушень в майбутньому та просить суворо його не карати, а обмежитись попередженням.

Законний представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 в судовому засіданні просив сина суворо не карати, син зрозумів, що вчинив неправильно, та він вживатиме заходів щоб не допустити вчинення таких порушень.

Дослідивши у судовому засіданні наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування таким транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.п.2.1А Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КпАП України, його вина підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №458717 від 19.12.2022 з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 19.12.2022 о 19год. 30 хв. в с.Ільці Верховинського району Івано-Франківської області керував автомобілем марки ВАЗ 31013 р.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху.

- диском із відеозаписами на яких зафіксовано обставини події що мала місце 19.12.2022 за участю ОСОБА_1 .

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення вимог п.2.1А Правил дорожнього руху, а тому його дії охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже, на момент вчинення правопорушення він був неповнолітньою особою.

Згідно ст.12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно ст.13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156 статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від 16 до 18 років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

З урахуванням характеру правопорушення та особи ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, щиро зізнався у скоєному, про що свідчать його поведінка та пояснення у судовому засіданні, вважаю за можливе застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження, що, на думку суду, буде достатнім превентивним заходом для неповнолітньої особи у даному випадку для попередження вчинення ним подібних та інших адміністративних правопорушень.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення не підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, оскільки до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності застосовано захід впливу, а не адміністративне стягнення.

Керуючись статтями 12, 13, 24-1, 126, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Визнати неповнолітнього ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС