Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/507/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Бадердінова А. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Беспалової Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника-адвоката Беспалової Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2023 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого

водієм пожежної частини, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 543170, оформленого 21.09.2023 року інспектором Маловисківського відділу поліції Новоукраїнського РВП ОСОБА_2 - ОСОБА_1 поставлено за провину порушення вимог п.2.9 а) ПДР України, яке виразилось у тому, що він 21.09.2023 року о 13 год. 20 хв. керував транспортним засобом "Volkswagen Polo", реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Європейська, 91а в м. Мала Виска в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами проведеного на місці зупинки огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу «DRAGER Alcotest 6820».

При таких обставинах, постановою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 03.11.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 , який в судовому засіданні не оспорював обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та звернувся до суду із заявою про визнання вини, у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, роздруківкою «DRAGER Alcotest 6820» актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного пристрою, відеозаписом обставин пригоди та направленням ОСОБА_1 до Маловисківської лікарні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Беспалова Н.О. просить скасувати постанову судді районного суду, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема зазначає про грубе порушення працівниками поліції вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, погодився з результатами його огляду із застосуванням алкотесту «Драгер» і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не відповідають дійсності, спростовуються відеозаписом, який міститься у матеріалах справи, на якому зафіксовано заперечення ОСОБА_1 щодо вживання алкогольних напоїв.

Захисник стверджує про те, що працівники поліції не дотрималися встановленої процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не роз`яснили ОСОБА_1 право пройти огляд у закладі охорони здоров`я, чим порушили його права та законні інтереси.

Наведені обставини потребували належної та об`єктивної оцінки, яка на думку адвоката Беспалової Н.О. не була здійснена під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції, що вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Беспалову Н.О., які підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга захисника Індутного Є.В. підлягає задоволенню за таких підстав.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення.

Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання.

Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Отже, відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

У справі «Гурепка проти України» з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції.

Беззаперечно адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Суттєве посилення санкцій за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, максимально наближає адміністративні стягнення до кримінальних покарань.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав законної сили 01 липня 2020 року, була скасована адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції з одночасним запровадженням кримінальної відповідальності за такі дії.

В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набрав законної сили 03 липня 2020 року, були скасовані внесені Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зміни до ст. 130 КУпАП.

Згідно із ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких обґрунтовується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, місцевий суд при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, вказаних вимог не дотримався, що вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 543170, оформленого 21.09.2023 року інспектором Маловисківського відділу поліції Новоукраїнського РВП Лисенко П.П. ОСОБА_1 21.09.2023 року о 13 год. 20 хв. керував транспортним засобом "Volkswagen Polo", реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Європейська, 91а в м. Мала Виска в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами проведеного на місці зупинки огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу «DRAGER Alcotest 6820»

У акті огляду ОСОБА_1 вказано, що свідки не залучались, результат позитивний (2.4 %).

У матеріалах провадження також міститься направлення ОСОБА_1 до КНП Маловисківська лікарня на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому у направленні взагалі не вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявленні у ОСОБА_1 , є відмітка про те, що огляд за допомогою спеціального технічного пристрою не проводився (а.п 3-5)

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність.

В той же час вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до вимог п.2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 .

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості їх застосування у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні норми передбачені вищевказаними Інструкцією та Порядком, відповідно до яких встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Крім того, відповідно до положень п.п. 2, 3 розділу І інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п.6 розділу ІІ інструкції огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС.

У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський як правило в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, присутність двох свідків у разі відмови водія транспортного засобу, від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку та наявність направлення на огляд водія транспортного засобу є обов`язковими умовами, передбаченими наведеним Порядком, невиконання яких ставить під сумнів дотримання визначеного законом порядку при проведенні такого огляду та його дійсність.

Тобто проведення огляду водія, а в даному випадку ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння повинен містити відповідний алгоритм дій працівника поліції який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів, зокрема: перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу; на вимогу особи надає їй сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (тобто показує особі сертифікат та свідоцтво про повірку); залучає двох свідків, які не можуть бути поліцейськими або особами, щодо неупередженості яких є сумніви (про це чітко прописано в Інструкції щодо неможливості поліцейським бути свідками огляду); видає особі, яка підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначає підстави такого огляду, якими, в свою чергу, є одна чи кілька ознак сп`яніння, визначених у п. 3 вищевказаної Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); за допомогою спеціального приладу проводиться огляд і в акті огляду фіксуються його результати. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння; якщо встановлений факт сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (тобто до проведення огляду і складення відповідного направлення та акту огляду відсутні підстави складати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП); якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затверджено «Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».

Відповідно до вимог цієї інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі ( ВС справа №216/5226/16-а(2-а/216/33/17)

З відеозапису, який міститься у справі вбачається, що причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було порушення ПДР, а саме не включення повороту при зміні напрямку руху.

Видно як після зупинки, ОСОБА_1 одразу ж виходить з автомобіля, на вимоги працівника поліції пред`являє всі необхідні документи, на ногах не хитається, поводить себе спокійно, відповідає на запитання поліцейського, заперечує вживання алкогольних напоїв, тобто не проявляє явних ознак алкогольного сп`яніння.

Далі поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу «DRAGER Alcotest» ОСОБА_1 відповідає про те, що готовий пройти огляд у лікарні.

Після цього, поліцейський зупиняє автомобілі і запрошує двох свідків, у присутності яких пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу «DRAGER Alcotest»

ОСОБА_1 повідомляє, що проходити огляд буде у лікарні.

На відео також зафіксовано, як ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на місці і продуває технічний прилад «DRAGER Alcotest» який виявився позитивним, поліцейський оголошує результати 2.4 пром. алкоголю, на запитання чи погоджується з цим ОСОБА_1 не відповідає.

Після цього поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що стосовно нього буде оформлений протокол за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

При тому, що ОСОБА_1 з самого початку не заперечував проти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, по суті не був згоден з позитивним результатом, заперечував факт вживання алкогольних напоїв, а також з діями інспектора поліції Лисенка П.П. при оформленні протоколу, про право ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі для визначення стану алкогольного сп`яніння, поліцейський взагалі не згадує.

Після оформлення протоколу поліцейський вказує де поставити ОСОБА_1 підпис у протоколі про те, що він отримав тимчасовий дозвіл та про повідомлення про слухання його справи в суді.

Крім того, на відео чітко зафіксовано, як інспектор поліції Лисенко П.П. запевняє і роз`яснює ОСОБА_1 про те, що підпис у протоколі не свідчить про те, що він згоден з результатами його огляду та з протоколом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" регламентовано обов`язок суду застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

За результатами апеляційного розгляду, суд з об`єктивністю констатує про те, що інспектор поліції ОСОБА_2 явно не дотримана процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, до огляду ОСОБА_1 були залучені свідки, які у справі не фігурують.

Крім того, процедура оформлення всіх процесуальних документах на відео не зафіксована, направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу взагалі суперечить даним, які відображені у протоколі та акті огляду.

Як пояснила адвокат Бесплова Н.О., лікаря нарколога у Маловисківській лікарні, який має право проводити відповідні медичні обстеження немає.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду від 21.09.2023 року на стан алкогольного сп`яніння, після продуття ОСОБА_1 показники газоаналізатора Drager Alcotest 6820 становили 2.4 %

Згідно даних роздруківки приладу Drager Alcotest 6820 від 21.09.2023 року тестування на алкоголь ОСОБА_1 проводилось при температурі + 30,0 °С, при тому, що за даними Кіровоградського обласного центру з гідрометеорології на території Кіровоградщини спостерігались невеликі короткочасні дощі, температура повітря 21.09.2023 року вночі становила +10-17°С вдень +22-27 °С

Через технічні особливості спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» на нього здійснюють вплив умови навколишнього середовища, серед яких і температура навколишнього середовища.

З урахуванням того, що зафіксовано на відео, стан ОСОБА_1 та його поведінка ставить під сумнів істинність такого результату (2.4% алкоголю) вимірювання технічним приладом Drager Alcotest 6820.

Крім того, на відео чітко зафіксовано, що після отримання результатів тесту, ОСОБА_1 повідомив, що з протоколом не погоджується, тому що був тверезим та не відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Для об`єктивності та повноти з`ясування всіх обставин цієї справи, працівникам поліції слід було запропонувати і забезпечити можливість ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі для визначення стану алкогольного сп`яніння і лише після цього робити висновки.

Однак працівники поліції обмежились формальною констатацією факту керування автомобілем ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, хоча були зобов`язані дотримуватись інструкції та встановленого алгоритму дій, а не маніпулювати правами ОСОБА_1 та з процесуальним документами.

Вищенаведені очевидні факти, на думку апеляційного суду свідчить про те, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів",затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, що свідчить про те, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не була дотримана.

Визначальним у цій справі є непослідовність дій, а по суті ігнорування інспектором поліції Лисенко П.П. вищевказаних вимог закону та вказаних вище нормативно-правових актів.

Не може і не повинен суд здійснювати функції сторони обвинувачення, як в даному випадку, а наведені порушення про які ОСОБА_1 та його захисник прямо вказували в судовому засіданні, потребували детального з`ясування, об`єктивної та належної оцінки, не дотримання цього принципу та формальний підхід і призвело до помилкового та передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова судді районного суду не можна вважати законною та обґрунтованою.

Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга адвоката Беспалової Н.О. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Беспалової Н.О. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов