ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

при секретарі судового засідання Процюк Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, яка надійшла з Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072554 складеного 25.07.2022 інспектором СРПП Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, 25 липня 2022 року о 02:45 по вул. Кальнишевського в м. Володимирі, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , у порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072531, складеного 25.07.2022 інспектором СРПП Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, 25 липня 2022 року о 02:45 по вул. Кальнишевського в м. Володимирі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що в момент дорожньо-транспортної пригоди автомобілем марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому ( ОСОБА_2 ) на праві власності, керував його знайомий ОСОБА_3 , який був у тверезому стані. Сам він ( ОСОБА_2 ) сидів позаду Дрозда, на задньому пасажирському сидінні. Також в автомобілі, на передньому пасажирському сидінні, перебував ОСОБА_4 . Зазначив, що він та ОСОБА_5 були в стані алкогольного сп`яніння, оскільки того вечора вони вживали спиртні напої вдома у свого знайомого ОСОБА_6 . На прохання ОСОБА_7 , який не мав при собі документів та не хотів неприємностей, він пояснив працівникам поліції, що за кермом автомобіля був його знайомий ОСОБА_8 , який втік з місця ДТП, сподіваючись на те, що останнього нема вдома. Разом з працівниками поліції він поїхав до ОСОБА_9 , який був вдома та заперечив той факт, що він був за кермом автомобіля. Повернувшись на місце ДТП працівники поліції відібрали від нього та ОСОБА_10 письмові пояснення та склали на нього, як на власника транспортного засобу, протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_4 , не дивлячись на те, що він був свідком, працівники поліції не опитали. Крім того ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що він дійсно відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, пояснивши працівникам поліції свою відмову тим, що він не керував транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Джура О.М., просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідків, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність, з`ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21, 22 КУпАП).

Диспозиція ст. 124 КУпАП, за якою стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України учасником дорожнього руху є, зокрема особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як водій. Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП, за якою стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у Постанові N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно складених стосовно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення, останній, керуючи транспортним засобом порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, а також керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На підтвердження викладених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин до протоколів долучені два DVD-R диски з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, схема дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення ОСОБА_11 , ОСОБА_1 та ОСОБА_12 , а також Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направлення на огляд водія транспортного засобу в заклад охорони здоров`я, які містять відомості, що не суперечать поясненням ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Допитані як свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судовому засіданні під присягою повністю підтвердили показання ОСОБА_1 щодо обставин справи, надані ним в суді.

Ухвалюючи рішення у справі суд бере до уваги лише показання вказаних свідків, які суд безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Крім того, до протоколі долучено рапорт уповноваженої особи Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області від 25.07.2022, з якого видно, що 25.07.2022 о 02:49 зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що по вул. Кальнишевського в м. Володимирі автомобіль «Пассад» в`їхав у паркан. Водій можливо знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Заявником є ОСОБА_15 .

Допитаний як свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердив той факт, що він дійсно повідомив поліцію про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася вночі 25.07.2022, але він не бачив хто саме був в автомобілі і в якому стані ці особи перебували, оскільки до автомобіля не підходив.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Судова практика свідчить, що у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст.251 КУпАП).

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності її вини, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, розглядом справи в суді встановлено, що дорожня-транспортна пригода, яка сталася 25.07.2022 о 02:45 в м. Володимир, по вул. Кальнишевського, за участю автомобіля марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , дійсно мала місце. Проте факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом в момент ДТП, не знайшов свого підтвердження та не доводиться жодним належним та допустимим доказом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 124, 130 ч.1, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у Волинському апеляційному суді протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М.Лутай