Справа № 644/1888/22
Провадження № 3/644/39/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 січня 2023 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Шевченко С.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого фахівцем з підключення ТОВ «Воля Кабель», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

03 листопада 2022 року о 22 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», державний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 40/10 по вул. Біблика в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» у лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 11 січня 2023 року, не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить його особистий підпис у розписці, звернувся до суду з письмовими поясненнями, згідно з якими 03 листопада 2022 року у нього був день народження та ввечері за його адресою: АДРЕСА_1 , прийшли гості, серед яких був ОСОБА_2 , який приїхав на власному автомобілі «ВАЗ 2105», державний номер НОМЕР_1 . Оскільки у дворі будинку, де фактично проживає ОСОБА_1 , усі місця для парковки автомобіля були зайняті, ОСОБА_2 вирішив залишити транспортний засіб неподалік на узбіччі дороги з дотриманням правил дорожнього руху. Святкуючи день народження, ОСОБА_1 помітив як час уже підходив до моменту початку комендантської години і, розуміючи, що перебування на вулиці в комендантську годину заборонено, запропонував гостям переночувати у нього. Автомобіль ОСОБА_2 був припаркований достатньо далеко від будинку на узбіччі проїжджої частини і останній вирішив переставити авто у двір будинку. Через деякий час ОСОБА_1 подзвонив ОСОБА_2 і пояснив, що автомобіль не заводиться та попрохав допомогти йому заштовхати автомобіль у двір будинку. ОСОБА_1 разом з компанією вийшли у двір, щоб заштовхати автомобіль, але, скоріш за все в автомобілі затиснуло гальмівні колодки, і вони не змогли штовхнути автомобіль. Після цього ОСОБА_1 запропонував залишити автомобіль на місці, на що ОСОБА_2 погодився та попрохав його забрати з автомобіля документи і речі, які належали ОСОБА_2 . ОСОБА_1 пішов до автомобіля щоб забрати документи ОСОБА_2 з бардачка, і сів на водійське сидіння, оскільки доступ до переднього пасажирського сидіння був обмежений, і з цього боку ОСОБА_1 було незручно сідати в автомобіль. ОСОБА_1 почав передивлятися документи, що були в бардачку, при цьому двигун автомобіля був вимкнений, фари були вимкнені, автомобіль стояв на місці. Поки він роздивлявся документи до нього под`їхали працівники поліції і попросили надати водійське посвідчення і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Водійське посвідчення ОСОБА_1 показав у Дії, а власник автомобіля ОСОБА_2 надав поліцейським свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після цього на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шумейко Я.В. подав до суду заперечення, згідно з якими на відеозапису з бодікамери 475818 у період часу з 23:04:50 до 23:05:00 посадова особа УПП в Харківській області зазначає, що ОСОБА_1 зупинився ближче 10 метрів до в`їзду до перехрестя, що є порушенням і чинне законодавство України передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки і стоянки транспортних засобів. При цьому в разі виявлення такого порушення, поліцейський має виносити відповідну постанову за ст. 122 КУпАП. Натомість у відношенні ОСОБА_1 така постанова не виносилася, свідченням чого є її відсутність в матеріалах справи. Більш того, у рапорті рядового поліції Володимира Доненка від 03.11.2022 року вказано, що транспортний засіб припарковано без порушень та він не заважає учасникам дорожнього руху. Верховний Суд у постанові від 15.03.2019 року в справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ПДР України, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення. Наведене спростовує доводи посадової особи УПП про те, що причиною зупинки транспортного засобу, яким начебто керував ОСОБА_1 , було саме порушення правил зупинки (стоянки) транспортного засобу перед перехрестям. У свою чергу, відсутність належних доказів і підстав зупинення транспортного засобу, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», свідчить про порушення поліцейськими положень вищевказаного закону. Аналогічні висновки викладені в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2021 року у справі № 136/651/21. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівниками поліції зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом. На відеозаписі з бодікамери НОМЕР_2 не міститься жодного доказу того, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем. Зокрема, запис починається о 23:02:15, екран темний. О 23:03:44 вбачається, як посадова особа УПП залишає службовий автомобіль і підходить до ОСОБА_1 О 23:04:27 ОСОБА_1 питає працівника поліції чому той не почав проводити відеофіксацію заздалегідь, на що поліцейським відповідає, що камера довго гріється. На відео о 23:18:33 працівник поліціє питає у ОСОБА_1 : «Хто вийшов із-за керма?», на що ОСОБА_1 відповідає, що він, однак кервання транспортним засобом він не здійснював, двигун автомобіля був вимкнений. При цьому він вказує на те, що транспортний засіб заглох, його хотіли прибрати з краю проїжджої частини шляхом штовхання.

Визначення терміну « керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. У рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 Верховний Суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Відповідно до постанови Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Наведене прямо свідчить про те, що жодного доказу керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 відеозапис з бодікамери 475718 не містить, а інших доказів саме керування ОСОБА_1 автомобілем до матеріалів справи не додано.

Оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тобто не виконував функції водія, посадові особи УПП не мали законодавчих підстав для направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Матеріали справи у переважній більшості містять докази, які стосуються відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Наявний в матеріалах справи відеозапис фіксує лише процедуру проведення огляду на стан сп`яніння та фіксує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, однак на ньому не відображено ані зупинення транспортного засобу, ані керування ним ОСОБА_1 , ані будь яке інше підтвердження факту керування автомобілем. Одночасно з цим відеозапис містить багато категоричних заперечень ОСОБА_1 щодо керування ним автомобілем та ігнорування поліцейськими його зауважень та заперечень.

При вирішенні даної справи захисник просив суд виходити з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності, а справу щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку…

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наступними доказами, які були досліджені в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним 03 листопада 2022 року, яким зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом біля будинку № 40/10 по вул. Біблика в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 1); рапортом поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Доненка Володимира, яким зафіксований факт руху транспортного засобу «ВАЗ 2105», державний номер НОМЕР_3 , в комендантську годину, під керуванням ОСОБА_1 (а.с. 6), відеозаписом з диску, з якого вбачається, що на 23:10:50 хвилині ОСОБА_1 повідомляє співробітника поліції: «на самом деле, скажу как оно есть, хотели друзей развести и поехали спокойно на ул. Бекетова, д. 10» (а.с. 4), відмовою ОСОБА_1 щодо викладення письмових пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення щодо керування транспортним засобом (а.с. 1).

Судом також встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (перший під`їзд у будинку, який розташований ближче до будинку АДРЕСА_2 ), куди він і хотів заштовхати автомобіль. З відеозапису з місця складання протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , розташований на вул. Біблика за перехрестям з вул. Верстатобудівною та передньою частиною направлений в напрямку пр. Індустріального/вул. Бекетова. Тобто для переміщення вказаного автомобіля у двір будинку його потрібно було розвернути в інший бік чи штовхати в інший бік в напрямку вул. 12-го Квітня.

На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, оскільки на вимогу поліцейського не пройшов в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично ставиться до письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих суду, оскільки в поясненнях спочатку він посилається, що залишив транспортний засіб неподалік на узбіччі дороги, а згодом посилається на те, що увечері вирішив переставити автомобіль, оскільки він був залишений достатньо далеко від будинку на узбіччі проїжджої частини. Крім того, Жигалов зазначає, що ОСОБА_2 попросив його забрати з автомобіля документи, хоча особисто ОСОБА_2 був з ним поруч і мав с собою свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що встановлено з відеозапису.

Щодо посилання захисника у запереченнях на відсутність складеної відносно ОСОБА_1 постанови за ст. 122 КУпАП суд зауважує, що в його провадженні перебуває справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що і є предметом судового розгляду. З відеозапису також вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу є його рух у комендантську годину, про що поліцейський зауважує декілька разів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП матеріали справи містять докази, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме протокол про адміністративне правопорушення, складений поліцейським Кутєповою Д.О., інший документ рапорт поліцейського Доненка Володимира, а також відеозапис, на якому на 23:10:50 хвилині ОСОБА_1 повідомляє співробітника поліції, що хотів підвезти друзів до вул. Бекетова, буд. 10, куди і направлений автомобіль передньою частиною.

При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, суд враховує особу правопорушника, його відношення до скоєного, характер правопорушення, його суспільну небезпечність, і вважає за можливе накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно з положеннями ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, 124, 122-4, 276, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 грн. (отримувач коштів: ГУК Харків обл/мХар Індустр/22030101, код отримувача (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя: С.В. Шевченко