СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3-зв/759/2/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., при секретарі Істоміній О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва Васильєої К.О.,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної справи 759/10114/22 визначено суддю Васильєву К.О.

09.01.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва Васильєвої К.О. від розгляду зазначеного адміністративного матеріалу.

Заява про відвід судді мотивована тим, що суддя Васильєва К.О., розглянувши клопотання про допит свідка та відмовивши у ньому, не навела, як вважає ОСОБА_1 , достатніх доводів, яким обґрунтовується відмова у задоволенні даного клопотання. Крім того зазначає, що суддя підвищувала голос та зазначала, що фіксація судового засідання під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не передбачена діючим законодавством. Усе вищевикладене, на думку ОСОБА_1 свідчить про упереджене ставлення судді при розгляді вказаного адміністративного матеріалу, що у свою чергу, може потягнути за собою накладення на нього адміністративного стягнення без законних на те підстав.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії», тощо), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки діючим КУпАП не передбачено норм щодо відводу чи самовідводу судді, суд вбачає підстави для застосування аналогії права, а саме норм Кримінального процесуального кодексу України.

Статтею 75 цього Кодексу встановлений перелік підстав для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Серед таких підстав законодавець зазначає, зокрема, особисту заінтересованість вказаних осіб або їх близьких родичів чи членів сім`ї в результатах провадження або існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в їх неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Водночас при розгляді заяви про відвід судді Васильєвої К.О. судом не встановлено підстав, які б викликали сумніви у неупередженості судді Васильєвої К.О. та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі відносно ОСОБА_1 , а зазначені ним доводи не можуть бути підставою для відводу судді Васильєвої К.О.

Керуючись статтями 8, 9, 55 Конституції України, статями 2, 7, 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», статтями 1, 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», статтями 75, 80, 81 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва Васильєої К.О. у справі про адміністративне правопорушення №759/10114/22 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Кириленко