Справа № 711/6947/22
Номер провадження 3/711/85/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., за участю секретаря судових засідань Іванової К.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 18.12.2022 року о 17.45 год. в м.Черкаси по вул.Чигиринська 7, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Evanda д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з транспортним засобом Renault Premium д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В наслідок ДТП два автомобіля отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення, що дійсно 18.12.2022 року близько 17.45 год. керував автомобілем Chevrolet Evanda д.н.з. НОМЕР_1 . Рухався по вул.Чигиринська 7 в м.Черкаси. Під час керування автомобілем відволікся на телефон, та не помітив автомобіль, який стояв попереду, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем Renault Premium д.н.з. НОМЕР_2 . В результат дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вину у вчиненні ДТП визнає в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Сененко К.В. зазначила, що її довіритель вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП визнає в повному обсязі. Зазначила, що інший учасник ДТП ОСОБА_2 будь-яких претензій внаслідок ДТП не має, а тому просила суд при накладенні стягнення на ОСОБА_1 врахувати вказані факти та суворо не карати останнього.

ОСОБА_2 , допитаний в судовому засіданні надав пояснення, що він являється другим учасником ДТП. Так 18.12.2022 року він керував автомобілем Renault Premium д.н.з. НОМЕР_2 . Після того, завантажився на хліб-заводі, виїхав на вул.Чигиринська в м.Черкаси та попрямував в напрямку вуд.Добровольського. Так як йому треба було перевірити світло в автомобіля, а тому він зупинився та увімкнув аварійку. В цей час відчув, як в задню частину його автомобіля в`їхав інший автомобіль. Коли вийшов в машини, то побачив, що в його автомобіль в`їхав автомобіль Chevrolet Evanda д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . В подальшому, коли ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, то у нього були всі ознаки алкогольного сп`яніння. Наразі, до ОСОБА_1 будь-яких претензій матеріального характеру не має.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного:

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із змісту диспозиції ст.124 КУпАП, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.

Відповідно до п.26 постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 - суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог п.1.4 ПДР України - кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ПДР України.

Відповідно до п.2.3 б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що саме недотримання водієм ОСОБА_1 п.2.3.б та п.12.1 ПДР України і призвело до пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Викладені обставини повністю підтверджуються, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 099241;

-схемою місця ДТП від 18.12.2022 року;

-рапортом поліцейського взводу роти № 1 роти № 4 БУПП в Черкаській області ДПП сержанта поліції Пасіка Р.В., згідно якого встановлено, що 18.12.2022 року в ході патрулювання в складі екіпажу АГАТ-101, близько 17.50 год., отримали виклик про ДТП без травмованих. Прибувши на місце виклику, було виявлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Evanda д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з транспортним засобом Renault Premium д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Та в ході перевірки документів, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та порушення координації рухів, тому водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу Драгер або у лікаря нарколога, на що останній не погодився. Також було виявлено, що у даного водія відсутні поліс обов`язкового страхування, тому на водія ОСОБА_1 було винесено постанову за ст.126 КУпАП серії 6290971, складено протокол за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП;

-поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд виходить із наступного.

Адміністративна відповідальність реалізується шляхом застосування до винних осіб адміністративних стягнень.

Адміністративні стягнення - це матеріалізований вияв адміністративної відповідальності, негативний правовий наслідок неправомірної поведінки особи, яка вчинила адміністративний проступок і повинна відповісти за свій протиправний вчинок та понести за це відповідне покарання у вигляді певних несприятливих заходів морального, матеріального та фізичного впливу.

Ці стягнення є останньою ланкою в системі заходів адміністративного примусу, мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню адміністративних правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, адміністративні стягнення поєднують у собі елементи репресивного (карального), виховного та запобіжного характеру.

Система адміністративних стягнень, включає в себе різні за характером і правовими наслідками санкції, що дозволяє використовувати їх диференційовано, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого проступку та особи правопорушника. Ці санкції співвіднесені між собою і розташовані в залежності від наростання значимості стягнення - від найбільш легкого (попередження) до самого суворого адміністративного арешту.

Оскільки кожна стаття Особливої частини КУпАП містить чіткі вказівки на вид стягнення, яке підлягає застосуванню за вчинення передбаченого нею проступку, остільки орган, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, може призначити тільки те адміністративне стягнення, що визначено в цій статті.

Відповідно до ст.23 КУпАП - адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стаття 24 КУпАП визначає вичерпний перелік видів адміністративних стягнень, серед яких є позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами).

Статтею 30 КУпАП передбачено Позбавлення прав. Позбавлення прав - це обмеження правосуб`єктності громадянина в адміністративному порядку за адміністративні проступки. Ця міра застосовується щодо тих суб`єктивних прав, які раніше були надані суб`єкту органами державного управління. Якщо громадянин неправильно використовує надане йому право, орган державного управління тимчасово позбавляє його цього права.

Серед стягнень КУпАП називає тільки два види позбавлення спеціального права: права керування (статті 108, 116, 122, 123, 124, 130 та ін.) і права полювання (ст. 85).

Таке стягнення передбачається за грубе чи систематичне порушення порядку користування правом. Воно застосовується судом і уповноваженими на те посадовими особами.

У всіх випадках застосування цього стягнення йдеться про позбавлення спеціальних прав, що відрізняються від прав конституційних, які громадяни мають від народження або які виникають у результаті придбання дієздатності. Основна їх особливість полягає в тому, що вони персоніфіковані, тобто даються конкретній особі в дозвільному порядку.

Позбавлення прав, будучи стягненням, водночас виконує завдання припинення протиправної діяльності, у ньому вдало поєднуються каральний і припинювальний моменти. Попереджувальне завдання воно розв`язує не тільки шляхом виправлення і перевиховання правопорушника, а й шляхом позбавлення його можливості знову чинити аналогічні проступки.

Не зважаючи на той факт, що ОСОБА_1 в судовому засіданні хоча і визнав вину у вчиненні праворушення за ст.124 КУпАП, проте в ході перегляду відео з камер працівників поліції, останній категорично заперечує факт керування транспортним засобом та причетність до ДТП, що а думку суду не може вказувати на щире каяття.

Таким чином, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, при цьому в матеріалах справи наявні протоколи про адміністративні правопорушення, за які передбачена адміністративна відповідальність (ч.1 ст.130 КУпАП, 126 КУпАП), що на думку суду може вказувати на систематичність правопорушень останнім, чим грубо порушив правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, вважаю, що його виправлення можливе лише при накладенні на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, так як застосування саме цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України.

На підставі ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню на корить держави судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.124, 279, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 536,8 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник