КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 760/5494/22

Апеляційне провадження № 33/824/589/2023

02 лютого2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Махлай Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

відповідно до постанови про адміністративне правопорушення 01.04.2022 о 17 год. 00 хв., в м. Києві, по вул. Планетарна, 39 ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру № 473826, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 30.11.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції незаконно позбавив ОСОБА_1 та його захисника можливості доведення відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, відмовивши у задоволенні заяви про виклик свідків, чим суд допустив неповне з`ясування обставин справи. Зазначає, що автомобілем керував ОСОБА_2 . На відеозаписі з нагрудної камери працівника Управління патрульної поліції міста Києва лейтенанта Зінченка В.А. не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем. З відеозапису вбачається, що працівники поліції підходять до автомобіля Деу Ланос темно-синього кольору, який стоїть нерухомо посеред дороги у глибокій калюжі, двигун при цьому не працює, а ОСОБА_1 лише сидить в автомобілі, а згодом виходить з нього. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення містить такі істотні недоліки, що унеможливлюють його використання судом як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Копія судового рішення від 24.01.2022, яка була використана судом першої інстанції для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, не містить ідентифікуючих ОСОБА_1 даних, а містить лише зазначення «Особа 1», а тому суд не вправі був приймати до уваги копію вказаного судового рішення та вирішувати питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Прокопенко В.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , його захисника, свідка ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 207331 підписаний особисто ОСОБА_1 без жодних зауважень та письмових пояснень. Підписання протоколу без будь - яких зауважень свідчить про те, що ОСОБА_1 на час складання протоколу не мав заперечень щодо суті правопорушення.

Висновки судді місцевого суду про винність ОСОБА_1 щодо вчинення правопорушення підтверджуються також відеозаписами з нагрудної камери.

З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 на час, коли поліцейський підходить до автомобіля перебуває на сидінні водія, а сам автомобіль знаходиться на проїзній частині дорозі, а не у дворі чи на місці паркування автомобілів. ОСОБА_1 у нецензурній формі відповідає працівникам поліції, що ніколи не їздив п`яним за кермом, та не надає відповіді на запитання про те, де знаходяться документи на автомобіль та чому у нього забрали ключі від автомобіля.

ОСОБА_1 стверджує, що автомобілем керував не він, а його товариш ОСОБА_2 , оскільки сам він уже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та був позбавлений права керування транспортним засобом. При розгляді апеляційної скарги було заслухано пояснення свідка ОСОБА_2 .

Разом з тим, між поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 маються суттєві розбіжності. А саме, ОСОБА_1 стверджував, що автомобілем керував ОСОБА_2 , який повернув документи на автомобіль на наступний день після складення протоколу про адміністративне правопорушення, а також вказав, що його мати, яка є власницею автомобіля DAEWOOLANOS, д.н.з. НОМЕР_1 01.04.2021 приїхала на вул. Зелену і ОСОБА_2 віддав їй документи на автомобіль. ОСОБА_2 ж стверджував, що документи на автомобіль віддав через день після складення протоколу про адміністративне правопорушення зятю ОСОБА_1 , а мати ОСОБА_1 взагалі не приїздила, оскільки має дуже похилий вік.

За вказаних обставин, пояснення свідка не можуть прийматися до уваги, оскільки вони не узгоджуються з поясненнями самого ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 207331 та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а долучений до матеріалів провадження відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом.

Доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки у матеріалах справи міститься копія постанови суду від 24.01.2022, яка не має ідентифікуючих ОСОБА_1 даних не можна визнати обгрунтованими, так як ОСОБА_1 не заперечує, що ця постанова стосується особисто його та він станом на 01.04.2022 уже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та був позбавлений права керування транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП оскільки станом на 01.04.2022 був відсутній доступ до порталу «Судова влада» у зв`язку повномасштабним вторгненням рф на територію України, що є загальновідомим фактом.

Проте після проведення перевірки станом на 10.05.2022 встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП 16.11.2021, а тому УПП у м. Києві ДПП листом просило розглядати адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ч. 2 т. 130 КУпАП.

На думку суду неможливість проведення перевірки щодо наявності постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в умовах воєнного стану 01.04.2022, не може бути підставою звільнення особи від відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Махлай