ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 Справа №607/16620/23

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О.Я., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, шляхового майстра ТОВ «БМ-БУД», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 18828 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

31 серпня 2023 року о 10 год. 00 хв. на а/д Р39 БродиТернопіль, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, не виконав припис Національної поліції № 79 від 10 серпня 2023 року з приводу порушення недоліків, виявлених під час обстеження вуличношляхової мережі в межах під`їздів до навчальних закладів, чим порушив ДСТУ 358722 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану», чим порушив 1.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність передбачена ст. 18828 КУпАП.

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної ОСОБА_1 не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку, що справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 18828 КУпАП.

Відповідно до абз. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Диспозицією ст. 18828 КУпАП визначено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, що здійснили невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у невиконанні законних вимог (приписів) посадових осіб Національної поліції України щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху (формальний склад).

Суб`єкт даного правопорушення спеціальний, тобто керівники дорожньобудівельних, шляхоексплуатаційних, транспортних, комунальних та інших підприємств, установ і організацій, що забезпечують безпеку дорожнього руху, або інші посадові особи, безпосередньо відповідальні за дотримання правил, нормативів і стандартів у сфері безпеки руху транспорту й пішоходів.

Згідно ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Частиною 4 ст. 24 цього закону передбачено, що єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, правила користування ними та їх охорони затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 27 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті.

Згідно ст. 523 вказаного закону до повноважень Національної поліції України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серед інших, зокрема належить: участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

При цьому відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Аналізуючи склад вказаного адміністративного правопорушення, суд зазначає, що обов`язковими умовами притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 18828 КУпАП, є: перебування вуличнодорожньої мережі на балансі відповідного власника (органу влади, місцевого самоврядування тощо); виявлення документально зафіксованих недоліків в частині експлуатаційного стану автодоріг, що не відповідають відповідним ДСТУ; направлення у встановленому порядку посадовими особами уповноважених підрозділів Національної поліції законних вимог (приписів) відповідним посадовим особам, відповідальним за утримання вуличнодорожньої мережі в належному експлуатаційному стані; наявність у суб`єкта правопорушення (конкретної посадової особи) чітко визначених законодавством обов`язків щодо утримання вуличнодорожньої мережі в належному експлуатаційному стані; невиконання законних вимог (приписів) відповідальними посадовим особами органу власника вуличнодорожньої мережі.

Тобто при складанні протоколу за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті, до якої притягується особа за порушення вимог законодавства. В іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 18828 КУпАП, що до його посадових обов`язків належить усунення порушень правил, норм та стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, і що саме він у зв`язку з цим несе відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Матеріали справи взагалі не містять жодного посилання на закріплення за відповідною посадовою особою обов`язків у сфері забезпечення експлуатаційного стану вуличнодорожньої мережі на а/д Р39 БродиТернопіль.

Так, суду не надано посадову інструкцію або ж інші локальні нормативноправові акти, які б передбачали повноваження ОСОБА_1 щодо вжиття заходів по виконанню вказаної вимоги (припису), яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи також не містять жодних даних, які би давали підстави стверджувати, що обов`язок усунення порушень, встановлених у приписі № 79 від 10 серпня 2023 року покладено на ОСОБА_1 можливе отримання останнім вказаного припису не є обставиною, яка свідчить про відповідальність особи за його виконання.

При цьому, необхідно зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, та суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отож, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 , відповідно до своїх посадових обов`язків мав обов`язок виконати зазначену вище вимогу (припис), але умисно не виконав її.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, сукупністю матеріалів, досліджених у даній справі про адміністративне правопорушення, не доведено поза всяким розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 18828 КУпАП, що свідчить про відсутність в його діях складу цих адміністративних правопорушень.

Відтак, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 18828 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 18828, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И ЛА :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 18828 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області Герчаківська О. Я.