02.02.2023 227/1801/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 20 грудня 2022 року о 13 годині 35 хвилин, в м. Білозерське по вул. Маяковського, 1, керував автомобілем ВАЗ 21013 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці події, так і у медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явися, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Мобільний номер телефону, електронна адреса ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Заяви про відкладення розгляду справи не надходило.

Частиною 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що справа про адміністративне правопорушення може розглядатися під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Відповідно до ст. 8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права одне з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Між тим, ОСОБА_1 достовірно знаючи, що дана справа розглядається в Добропільському міськрайонному суді Донецької області не вжив заходів для явки до суду для з`ясування стану розгляду справи.

Більш того, дата та місце розгляду справи судом вказувались на офіційному сайті Судової влади http://court.gov.ua/fair/sud0514/ в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду».

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути адміністративну справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження та його дії кваліфіковані правильно.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, якими встановлений порядок проходження огляду, вбачається, що такий огляд проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктами 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, встановлено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. Водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п. п. 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 448088 від 20.12.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 20 грудня 2022 року о 13 годині 35 хвилин, в м. Білозерське по вул. Маяковського, 1, керував автомобілем ВАЗ 21013 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці події, так і у медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків, з протоколом ознайомлений під підпис, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, ОСОБА_1 власноручно зазначено, що він випив 0,5 л пива, після чого керував автомобілем;

- копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.12.2022 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20.12.2022 року та ОСОБА_3 від 20.12.2022 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці події, так і у медичному закладі, та підтвердив, що незадовго до зупинення його працівниками поліції він вжив алкогольне пиво, після чого керував транспортним засобом;

- відеозаписом з бодікамери, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначив, що вжив алкогольне пиво, після чого керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, від продуття газоаналізатору Алкотест-6810 та проходження медичного огляду відмовився.

Матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо незгоди ОСОБА_1 із складеним відносно нього адміністративним протоколом, а також відсутні відомості щодо оскарження дій працівників поліції.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, тим більше, що особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підтверджено факт вживання ним алкогольного пива і в подальшому керування транспортним засобом в присутності свідків на відеокамеру.

Отже, сукупність наведених доказів підтверджує, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, та має бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Зокрема судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно ІПНП «НАІС» станом на 20.12.2022 року посвідчення водія не отримував.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, для інших осіб, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Саме таке стягнення, на думку суду, буде достатнім для виправлення правопорушника та попередженням вчинення нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 7, 33, 38, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, який повинен бути сплачений за реквізитами: отримувач Донецьке ГУК/Донецька область/21081300, код отримувача (ЕДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0005001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області В.М. Любчик