ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/1680/22 Номер провадження 33/814/602/23Головуючий у 1-й інстанції Сиволап Д.С. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Владімірова Р.В.

захисника-адвоката Титаренка О.М.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шишацького районного суд Полтавської області від 30 серпня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496, 20 грн.

Згідно з постановою судді, 30.07.2022 о 20:10 год, по вул. Діхтяренка, 239, у с. Качанівка Охтирського району Сумської області, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «Suzuki» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України в зв`язку з чим вони кваліфіковані органами Національної поліції за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга притягнутого ОСОБА_1 вмотивована недоведеністю факту керування та відповідно факту зупинки транспортного засобу під його керуванням, порушенням проведення процедури огляду на стан сп`яніння, що у відповідності до норм ч. 5 ст. 266 КУпАП свідчить про його недійсність.

Також апелянт вказує на неналежність як доказу по справі приєднаного до справи відеозапису, який здійснено не на спеціальний технічний прилад, а на мобільний телефон.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що апелянт не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи, а копію оскаржуваної постанови від 30.08.2022 отримав 09.09.2022 при ознайомленні з матеріалами справи, після чого 19.09.2022, в 10-ти денний строк після отримання копії постанови було подано апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Так, матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_1 не приймав участь в судовому засіданні під час розгляду справи, а копію оскаржуваної постанови згідно розписки отримано ним 09.09.2022, після чого - 19.09.2022 апеляційна скарга була надіслана до районного суду засобами поштового зв`язку.

Вказані обставини свідчать про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, який за вказаних обставин підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення притягнутого та його захисника, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №177057, направленням на огляд водія до медичного закладу з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння, відеозаписом.

Натомість, вказані висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає недостатньо обґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на переконливих і взаємоузгоджених між собою доказах, які б відповідали критерію «поза розумним сумнівом».

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення інкримінується відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 чи в медичному закладі.

З доданого до протоколу відеозапису вбачається факт спілкування двох осіб в салоні невідомого автомобіля, під час якого один з них представляється як ОСОБА_1 .

Вказаний відеозапис проводився на невідомий відеозаписуючий пристрій, який за критерієм здійсненого відеозапису та відсутності обов`язкових реквізитів на екрані, не може бути віднесений до спеціальних технічних приладів.

Згідно наказу № 1026 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Доданий до матеріалів справи відеозапис, що розміщений на 1 файлі, загальною тривалістю 01:47 хв., здійснений не на спеціальний технічний засіб - портативний відеореєстратор, яким являється бодікамера, оскільки не містить дати, часу, номеру технічного засобу, що відображається на екрані протягом всієї зйомки.

Наведе свідчить про порушення норм ст. 266 КУпАП та вимог зазначеної Інструкції, оскільки відеозйомка здійснена працівниками поліції на невідповідний технічний засіб , шо в свою чергу виключає підстави для визнання зафіксованих на ньому відеозаписів належними та допустимим доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, в порушення норм ч.2 ст. 266 КУпАП, працівником поліції не забезпечено як застосування належних технічних засобів відеофіксації, так і не залучено двох свідків для фіксування проходження водієм огляду на стан сп`яніння чи відмови від проходження огляду.

При цьому, звертає на себе увагу і те, що навіть з долученого працівниками поліції відеозапису з невідомого пристрою не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки сам запис розпочинається з моменту коли ОСОБА_1 вже знаходиться в салоні невідомого автомобіля та веде розмову з іншою особою.

Також не зафіксовано на вказаному відеозаписі знаходження і самого транспортного засобу.

На вказані обставини, суд першої інстанції належної уваги не звернув та поклав в основу свого рішення докази, які в своїй сукупності не відповідають критерію «поза розумним сумнівом»,

Враховуючи, що зібрані працівниками поліції докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом», зібрані з порушенням норм КУпАП та вимог вказаної Інструкції, усі сумніви щодо доведеності вини притягнутого ОСОБА_1 необхідно тлумачити на його користь.

За вказаних обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з закриттям з закриттям провадження по справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях притягнутого складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шишацького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2022 року як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області скасувати та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна