Справа № 204/6403/23
Провадження № 3/204/3565/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонер, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2023 року о 17 год. 15 хв. в Покровському районі, смт. Гродівка, по вул. Донецькій в районі буд. 89А, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Lanos державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, явно виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest, проходити у Покровському районному наркологічному диспансері відмовився. Зафіксовано за допомогою нагрудної боді камери №3405 відповідно до статті 266 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водію. ОСОБА_1 порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав та пояснив, що 06 квітня 2023 року він був у своєї матері, котра погано себе почувала, через хвилювання, за стан здоров`я матері, він став почувати себе погано, та не зміг сісти за кермо. До нього підійшов його знайомий, вихопив телефон з рук та побіг, за для того щоб повернути свій телефон ОСОБА_1 звернувся до свого сусіда ОСОБА_2 , щоб той допоміг йому та сів за кермо транспортного засобу. Додав, що після того, як вони повернули телефон сусід пішов додому, а ОСОБА_1 сів на водійське місце та просто сидів, намагаючись прийти в нормальний стан. Автомобіль в гараж не ставив тому що машина була мокра. В той час до нього підійшли працівники поліції, та стверджували, що він в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом.

Також у судовому засіданні, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Воронін І.О., просив закрити адміністративну справу у зв`язку з відстію події і складу адміністративного правопорушення. Так, захисник вказав, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , також відсутні докази законності зупинки транспортного засобу, зокрема порушення правил дорожнього руху, тощо.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Вороніна І.О. та свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Так, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого наступає відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ст. 251 КУпАП, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 021574 від 06.04.2023 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.04.2023 року; відеозаписом, який надано до протоколу працівниками поліції; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 06.04.2023 року; розпискою ОСОБА_4 від 06.04.2023 року; рапортом Старшого інспектора чергового Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Синиці А.О. від 06.04.2023 року.

Також, в судовому засіданні було переглянуто відеозаписи додані до матеріалів справи, з яких вбачається, що 06 квітня 2023 року ОСОБА_1 був в неадекватному стані, не міг надати будь-які пояснення щодо обставин скоєного, сидів на водійському місці та намагався заїхати у гараж, також на відео зафіксовано, як його дружина повідомила працівникам поліції про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння вже два дні. Також, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_5 вказав про те, що він бачив рух транспортного запису красного кольору ЗАЗ Lanos, у зв`язку з чим, він викликав поліцейських.

Проте, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував про факт керування. Так, він вказав, що з ОСОБА_5 у нього давній конфлікт, транспортним засобом не керував, а тільки присів на сидіння, оскільки погано себе почував. Керував транспортним засобом його знайомий ОСОБА_2 , по його проханню, оскільки у нього забрали мобільний телефон та потрібно було його забрати.

В судовому засіданні надав пояснення свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що в той день він йшов на спортивний майданчик, побачив ОСОБА_1 , підійшов до нього звернув увагу на те, що ОСОБА_1 був в несамовитому стані, нервував і він розповів йому про те, що в нього вихопили телефон та попросив його допомогти.

Із наданих відеозаписів із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, які з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 та значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, з достатньою повнотою убачаються детальні обставини вчинення ним даного адміністративного правопорушення. Із цього відео видно, що на момент спілкування, поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявні у нього ознак алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, тремтіння пальців рук та пропонує пройти йому огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, а також у лікарні, на що ОСОБА_1 відмовився.

Доводи захисника про те, що наявний у матеріалах справи відеозапис є фрагментарним, а тому не може братись до уваги судом, є безпідставними, оскільки такий запис не містить ознак монтажу чи підробки, а захисник не заперечує відображення на ньому ОСОБА_1 , а також хронології перебігу події вчиненого.

За змістом ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, отриманий із автоматичної відеотехніки, що знаходився в чужому володінні (працівника поліції) з метою фіксування правопорушення, відповідно до Закону України «Про національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.

Суд вказує, що відеозапис з фіксацією події є фрагментарним та не відображає усіх обставин події, проте досліджені відеозаписи є інформативними і фіксують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно же до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ від 09.11.2015 р. за № 1452/735.

Підпунктом 1.2. Інструкції передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до пункту 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з пунктами 7, 8 Порядку, уповноважена особа Державтоінспекції забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством чітко визначено дії працівника правоохоронних органів у разі відмови порушника пройти необхідний медичний огляд та не дає іншого, альтернативного, порядку дій у такому випадку.

Тобто, з урахуванням всього вищевказаного, адміністративним правопорушенням, зокрема є не тільки керування транспортним засобом під впливом алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, а й відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Тирадо Ортіс і Лосано Мартин проти Іспанії» (43486/98, від 22 червня 1999 року) вказав, що зобов`язання водіїв по здачі аналізу за допомогою алкогольно-респіраторної трубки або аналізу крові не суперечить принципу презумпції невинуватості.

Таким чином, як було встановлено вище, інспектор діяв на підставі, в межах своїх повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та чинними Законами України.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, які виразилися у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника і ступеня його вини, враховуючи його майновий стан, приймаючи до уваги, що вчинене правопорушення відноситься до суспільно небезпечних, говорить про його неповагу до безпеки руху, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, відповідно до вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 536 гривні 80 копійок.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення і притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушенні правил дорожнього руху, які виразилися у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді: штрафу в дохід держави у розмірі 17000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя В.В. Самсонова