Справа № 127/2395/23
Провадження № 3/127/849/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Кашпрук Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 26.01.2023 надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 117051 від 20.01.2023 встановлено, що 07.12.2023 о 17 год 05 хв в м. Вінниці по вул. Київська, пішохід ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння будучи одягнутий в одяг без світлоповертаючих елементів при наявному в полі зору 2-х пішохідних переходів з обох сторін від місця події не переконавшись у власній безпеці у невстановленому місці перетинав проїзну частину з права наліво відносно руху автобуса внаслідок чого водій ОСОБА_2 керуючи автобусом Богдан д.н.з. НОМЕР_1 допустив наїзд на вищевказаного громадянина, чим порушив вимоги п. 4.4, 4.7, 4.14 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом шляхом направлення повістки за адресою проживання зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, про причини своєї неявки суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 4.4 ПДР України пішоходи, які переносять громіздкі предмети, або особи, які пересуваються в кріслах колісних без двигуна, ведуть мотоцикл, велосипед чи мопед, везуть санки, візок тощо, якщо їх рух тротуарами, пішохідними чи велосипедними доріжками або узбіччями створює перешкоди для інших учасників руху, можуть рухатися по краю проїзної частини в один ряд.

Крім того, п. 4.7 ПДР України передбачає, що пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Згідно п. 4.14 ПДР України Пішоходам забороняється: виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід; допускати самостійний, без нагляду дорослих, вихід дітей дошкільного віку на проїзну частину; переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження; затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху; рухатися по автомагістралі чи дорозі для автомобілів, за винятком пішохідних доріжок, місць стоянки і відпочинку.

Стаття 124 КУпАП визначає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні ознаки порушення вимог п.п. 4.4, 4.7, 4.14 ПДР України, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 117051 від 20.01.2023, постановою про закриття кримінального провадження стосовно водія ОСОБА_2 від 28.12.2022, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 07.12.2023, висновку експерта №2753 від 08.12.2022, протоколу допиту свідка від 08.12.2022, протоколу огляду місця події від 08.12.2022, висновком експерта від 20.12.2022 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При накладенні стягнення судом враховані положення ст. 33 КУпАП, обставини адміністративної справи, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Крім того, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, тому враховуючи обставини скоєного ДТП та їх наслідки, на думку суду необхідним та достатнім буде застосування відносно нього адміністративного стягнення у виді штрафу, визначеного санкцією статті 124 КУПАП.

Також з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 536 грн 80 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 124, 245, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: