Провадження номер 3/756/660/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянула матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 892851 від 26.11.2022, того ж дня о 11.00 год. ОСОБА_1 , здійснювала продаж алкогольних напоїв без відповідних документів, а саме без ліцензій. Дії ОСОБА_1 , особою уповноваженою особою на складання протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 , не скористалася, в судове засідання не з?явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином. Клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи суду не надала.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 , у судовому засіданні, справа призначена до розгляду на 20 січня 2023 року, правопорушник не з`явилася до суду, причини неявки до суду визнано неповажними, з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Згідно протоколу проадміністративне правопорушення серії ВАБ № 892851 від 26.11.2022, дії ОСОБА_1 особою уповноваженою на складання протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст.156 КУпАП, а саме а саме торгівля з рук алкогольними напоями без відповідних документів, а саме ліцензій.

При цьому суд звертає увагу, що фабула викладена у протоколі не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Так, згідно частини 1 ст. 156 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським за торгівлю алкогольними напоями без ліцензії, а не за відсутність марок акцизного податку, що не охоплюється об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Водночас, відповідальність за здійснення господарської діяльності без ліцензії, регламентована статтею 164 КУпАП, за якою протокол не складався.

Предметом адміністративного правопорушення за статтею 156 КУпАП є: алкогольні напої, тютюнові вироби, рідини, що використовуються в електронних сигаретах.

Алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД (абзац 7 статті 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).

Як вбачається з протоколу огляду та вилучення від 26.11.2022, який є додатком до протоколу, вилучено пляшку (баклажку) ємкістю 10 літрів, та зазначено, що вказана рідина є горілкою (3 літри).

Натомість на підтвердження вмісту пляшок, зокрема яка саме рідина міститься в пляшках, не надано жодного належного та допустимого доказу.

Окрім того, як убачається до матеріалів про адміністративне правопорушення долучено лише протокол про адміністративне правопорушення від 26.11.2022, протокол огляду, виявлення та вилучення від 26.11.2022, скріншот єДокумент ОСОБА_1 , фотознімки, з яких не можливо встановити місце фотофіксації, дату та час здійснення фото, зі змісту яких не вбачається, що фіксація відбулась саме за адресою: м. Київ, вул. Мінська, 2-А, що виключає можливість використання цього фото в якості доказу для підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику ЄСПЛ у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", суд, повинен виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особи формулювання адміністративного правопорушення. Відповідне формулювання слід вважити по суті викладенням обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведеною не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд, суддя також не має право самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, в той час як згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 156, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Предмети торгівлі, які вилучені на підставі протоколу огляду та вилучення від 26.11.2022 знищити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.С. Шролик