Справа№938/1/23
Провадження № 3/938/25/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, утриманців немає, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ;

захисника: адвоката Бунич Р.М.;

потерпілої особи: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

на розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2023 передана для розгляду судді Джусу Р.В.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ДПР18 №231946 від 24.12.2022, водій ОСОБА_1 24.12.2022 о 15год 45хв. в с. Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області керуючи автомобілем марки «Ford Kuga» р.н.з. НОМЕР_1 при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу допустив зіткнення із автомобліем марки "Audi A6", р.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зустріч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КпАП України.

Згідно протоколу, потерпілим від вчинення даного адміністративного правопорушення є ОСОБА_2 .

Будучи, допитаним у судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що 24.12.2022 після обіду він разом із дружиною рухався на автомобілі марки «Ford Kuga» р.н.з. НОМЕР_1 по автомобільній дорозі в напрямку із селища Верховина до селища Ворохта. Швидкість руху автомобіля становила 45-50 км/год, оскільки дорога у цій місцевості має багато поворотів. У селі Кривопілля Верховинського району на одному із поворотів на його смугу руху на великій швидкості виїхав автомобіль «Audi», який рухався назустріч. Він намагаючись уникнути зіткнення з`їхав своїм автомобілем ближче до правого краю своєї смуги руху, однак зіткнення уникнути не вдалось. Його автомобіль отримав удар у ліву сторону внаслідок чого автомобіль відкинуло ще правіше, на край проїжджої частини. Зазначив, що правил дорожнього руху він не порушував, тобто рухався виключно по своїй смузі руху та не виїжджав на зустрічну смугу руху, на що вказував і прцівникам поліції, під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди. Чи допитували працівники поліції його дружину, яка була в автомобілі під час зіткнення, йому невідомо.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засідання заначив, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 24.12.2022 не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що працівниками поліції не було у повній мірі досліджено всіх обставин справи, вони просто склали два протоколи, які передали на розгляд суду. При цьому, в обох автомобілях були свідки події, однак такі працівниками поліції допитані не були. Також вважає, що схема ДТП складена неправильно, окрім цього містить виправлення, які були внесені працівниками поліції після того, як схема була підписана ОСОБА_1 . Вважає, що працівники поліції безпідставно склали протокол відносно його довірителя ОСОБА_1 , не взявши при цьому до уваги пояснення водія автомобіля "Audi A6" р.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , з яким відбулося зіткнення, та який чітко вказав, що не впорався з керуванням, в результаті чого відбулося зіткнення, а також пояснення ОСОБА_1 , який зазначав, що їхав по своїй смузі руху. Просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 , який у даній справі, визнаний потерпілою особою, в судовому засіданні вказав, що пояснення ОСОБА_1 , відповідають дійсності. Додатково пояснив, що зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі, по якій рухався на своєму транспортному засобі марки «Ford Kuga» р.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 внаслідок того, що він не впорався з керування внаслідок чого його автомобіль марки "Audi A6", р.н.з. НОМЕР_2 на повороті винесло на смугу зустрічного руху. Він вживав заходів щодо уникнення зіткнення, шляхом гальмування, однак дорога була слизькою, а тому не вдалося зупинити автомобіль. Зазначив, що під час дачі пояснень працівникам поліції, вказував на те, що дорожньо-транспортна пригода трапилась із його вини.

Оглянувши матеріали справи та долучені до неї докази, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, а також пояснення потерпілої особи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно із ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245,280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Відповідно до ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За таких обставин є переконливим висновок, що вчинення адміністративного правопорушення особою повинно доводитися чіткими, узгодженими та неспростовними доказами.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, на підтвердження вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, органом Національної поліції надано:

-протокол у справі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №231946 від 24.12.2022, відповідно до якого водій ОСОБА_1 24.12.2022 о 15год 45хв. в с. Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області керуючи автомобілем марки «Ford Kuga» р.н.з. НОМЕР_1 при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу допустив зіткнення із автомобліем марки "Audi A6", р.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зустріч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КпАП України;

-схему місця ДТП, яка мала місце 24.12.2022 о 15год. 30 хв. в селі Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області за участю автомобілів марки "Audi A6" р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та «Ford Kuga» р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, місце зіткнення, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше). Зокрема, під №3 позначено місце зіткнення, яке знаходиться на смузі руху атомобіля «Ford Kuga».

На зворотному боці схеми наслідків ДТП без потерпілих зазначено, що автомобіль Audi A6" р.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 отримав пошкодження: колеса, крила, бампера, задньої дверки. Автомобіль «Ford Kuga» р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , отримав пошкодження лівої передньої та задньої дверки, ліве крило.

Із даної схеми вбачається, що на момент ДТП, транспортні засоби були застраховані.

При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів.

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 24.12.2022, в яких він зазначає, що 24.12.2022 близько 15год. 30 хв. повертався із смт. Ворохта в с.Ростоки Косівського району на транспортному засобі "Audi A6" р.н.з. НОМЕР_2 та в с.Кривопілля не впорався із керуванням на повороті, чим допустив зіткнення на зустрічному русі із транспортним засобом «Ford Kuga» р.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого останній отримав механічні пошкодження лівої сторони.

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 24.12.2022, в яких він зазначає, що 24.12.2022 він керував транспортним засобом «Ford Kuga» р.н.з. НОМЕР_1 та в с.Кривопілля Верховинського району, йому на зустріч руху на повороті, на його смугу руху виїхав автомобіль "Audi A6" р.н.з. НОМЕР_2 , після чого відбулось зіткнення із даним транспортним засобом, та автомобілі отримали механічні пошкодження.

- світлокопію посвідчення водія № НОМЕР_3 виданого 25.06.2004р. на ім`я ОСОБА_2 ;

- світлокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , згідно якого власником автомобіля марки "Audi A6" р.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_2 ;

- світлокопію посвідчення водія серії НОМЕР_5 виданого 10.08.2012 на ім`я ОСОБА_1 ;

- світлокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , згідно якого власником автомобіля марки "«Ford Kuga» р.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 ;

- світлокопію фотознімків на яких зображено розміщення автомобілів "Audi A6" р.н.з. НОМЕР_2 та «Ford Kuga» р.н.з. НОМЕР_1 , локалізація уламків автомобілів після дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобілів;

Так, ст. 124 КпАП України передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлено Правилами дорожнього руху, згідно з п.п. 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9ПДР України).

Згідно з п.13.3 Правил дорожнього руху під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Беручи до уваги положення п.13.3 Правил дорожнього руху, а також дані схеми дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, пошкодження транспортних засобів, їх розташування, локалізація уламків автомобілів після ДТП, суд приходить до висновку, що водій автомобіля марки «Ford Kuga» р.н.з. НОМЕР_1 виконав всі необхідні маневри при керуванні автомобілем у аварійній обстановці, він не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем під керування ОСОБА_2 , який змінив напрямок руху, виїхав на зустрічну смугу, що стало причинною ДТП в якій були пошкоджені автомобілі «Ford Kuga» р.н.з. НОМЕР_1 та "Audi A6", р.н.з. НОМЕР_2 .

Окрім цього, інший учасник ДТП, а саме -водій автомобіля "Audi A6", р.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , як і під час формлення поліцейськими документів за наслідками ДТП, так і в судовому засіданні зазначав, що що дорожньо-транспортна пригода трапилась із його вини.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що водієм ОСОБА_1 при зустрічному роз`їзді транспортних засобів в с. Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, не було допущено порушення п.13.3 Правил дорожнього руху України.

Суд також звертає увагу на те, що підставою адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, є зокрема наявність причинового зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів , вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Матеріалами справи не підтверджено та судом не встановлено факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, які б перебували у причиновому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у виді пошкодження транспортних засобів.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в його діях не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене вище, провадження в даній справі слід закрити.

Керуючись статтями 24, 27, 40-1, 124, 247, 251, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Роман ДЖУС