ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1201/22 Номер провадження 33/814/798/23Головуючий у 1-й інстанції Цімбота Л.Г. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В.,

Захисника Орленка Р.Е.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Орленка Романа Едуардовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 01 вересня 2022 року о 18:48 год. в м. Заводське по вул. Ватутіна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Орленко Р.Е., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вказує на недотримання працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки після неможливості продуття алкотестеру, що було розцінено як відмова від проходження огляду, ОСОБА_1 не був доставлений до медичного закладу, про що свідчить долучене до матеріалів справи направлення до медичного закладу.

Також зазначає, що долучений відеозапис не містить повної фіксації перебігу події, в протоколі не вказано тип та серійний номер пристрою, а отже його не може бути взято до уваги як належний доказ.

Окрім того, після складення протоколу водій не був відсторонений від керування, що свідчить про фальшування результатів огляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами по справі є:

протокол серії ААБ №007935 складений 01.09.2022 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, з приміткою, що транспортний засіб передано ОСОБА_2

записи з бодікамери працівника поліції,

пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

направлення на огляд водія до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долучених до справи відеозаписів та не заперечується правопорушником, останній, був зупинений за порушення ПДР.

Після зупинки транспортного засобу та спілкування з водієм, у поліцейського виникла підозра щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

На пропозицію пройти огляд водій погодився, проте тягнув час, намагався вирішити питання іншим шляхом, при цьому повідомив, що випив бокал пива (18:53 год.).

В подальшому під час проходження огляду шляхом продуття, поліцейський повідомив, що продувати треба до характерного звуку прибору, що свідчитиме про проходження огляду, на що ОСОБА_1 , дуючи в прибор, повідомив, що він хворіє на туберкульоз, тому не має фізіологічної можливості продути алкотестер так як потрібно.

Вказані дії водія, які фактично унеможливили проходження ним огляду на стан сп`яніння та довго триваюче затягування процедури проходження такого огляду, були розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, в зв`язку з чим останніми було виписано направлення на огляд до медичного закладу, яке долучено до матеріалів адміністративної справи та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності повної фіксації події не заслуговують на увагу, оскільки на долучених відеозаписах вбачається весь перебіг подій - від факту керування автомобілем, його зупинки, спілкування з водієм ОСОБА_1 , його поведінка під час проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру, який він умисно затягував, а також залучення свідків та складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на не зазначення в протоколі типу та серійного номеру бодікамери не береться судом до уваги, оскільки в протоколі вказано номер нагрудної камери поліцейського.

Безпідставними є доводи щодо не відсторонення водія від керування автомобілем, оскільки о 19:13 год. ОСОБА_1 був повідомлений про неможливість керування ним транспортними засобами. Окрім того, в протоколі мається запис про передачу ТЗ іншому водієві ОСОБА_2 .

Зважаючи на те, що водій так і не забажав належним чином здійснити продуття алкотестеру, що було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду в присутності двох свідків, поліцейським було виписано направлення до медичного закладу, яке в зв`язку з відмовою від проходження огляду було долучено до матеріалів справи.

Під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, який особисто повідомив працівника поліції про вжиття спиртних напоїв (пива) перед керування транспортним засобом.

За вказаних обставин, наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про невчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Орлова Романа Едуардовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна