Провадження № 3/761/4557/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Голуб О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№465315, складеного стосовно ОСОБА_1 , останній, 27 травня 2023 року о 14 год. 02 хв., в м. Києві на вул. Черкаська, 7 керував транспортним засобом «ЗАЗ110217», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис, приходить до висновку про недоведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення.

Так, відповідальність за частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Так, відповідно до п.2 розділу І «Загальні положення» Інструкції про порядок виявленні у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сп`яніння, огляду на стан сп`яніння, затвердженої Наказом від 09.11.2015 року № 1452/735, підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Разом із тим, адміністративний матеріал не містить жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , автомобілем «ЗАЗ 110217», д.н.з. НОМЕР_1 .

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з бодікамер поліцейських вбачається, що на вказаному відеозаписі відсутній запис руху автомобіля «ЗАЗ 110217», д.н.з. НОМЕР_1 взагалі та під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того, вказаний доказ не містить запису зупинки працівниками поліції вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

З відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції прибули на виклик за адресою місця проживання ОСОБА_1 , перебуваючи у його квартирі, на підставі показання свідків, які повідомили, що він керував автомобілем у нетверезому стані, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, та вказав, що не керував автомобілем у нетверезому стані.

Також, із вказаного відеозапису вбачається конфлікт із особами, які були допитані у якості свідків, та не зафіксовано пояснень свідків, які б зійшлись з їх письмовими поясненнями, що долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, відеозапис містять дані, де свідок показуює працівникам поліції пробиті колеса на своєму автомобілі та висловлює свої припущення про причетність до пошкоджень ОСОБА_1 .

Наведене, дає підстави для висновку, що пояснення цих свідків, долучені до матеріалів справи, не є достовірними.

Слід зазначити, що до метеріалів справи про адміністративне правопорушення долучені показання свідків, які на неодноразові виклики у судове засідання не з`явились, не повідомляючи про причини неявки. Суд критично ставиться до вказаних доказів, оскільки вони не підтверджуються іншими матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вищезазначених обставин, відповідно до вимог чинного законодавства України усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Так, статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язки органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Конституційний Суд України у пункті 4.2 Рішення № 23-рп/2010 (справа за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 141 Кодексу України про адміністративні правопорушення) наголосив, що статтями 245, 247, 249, 252, 280 КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. У сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Згідно з правилами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставини, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 22 ч.1 ст.130, 245, 247, 251, 252, 251, 255, 280, 283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або внесення подання прокурора до Шевченківського районного суду м. Києва протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, внесення подання прокурора, якщо апеляційну скаргу, подання прокурора не було подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, внесення подання прокурора, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи Київським апеляційним судом.

Суддя Голуб О.А.