ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника Бляхарської Ю.О.,

потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Бляхарської Ю.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 26 вересня 2023 року о 22 год 10 хв за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_2 , ображав її нецензурною лайкою, придавив руку дверима та викинув продукти, готові до споживання з холодильника на підлогу, від чого деякі продукти споживати неможливо, своїми діями викликав занепокоєння ОСОБА_2 та вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , 16 років, а саме тим, що в її присутності ображав нецензурною лайкою свою колишню дружину ОСОБА_2 , прищемив дверима її руку, також тягнув за руку дівчинку, своїми діями ОСОБА_1 налякав дитину.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 340 гривень в дохід держави, та стягнуто на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Бляхарська Ю.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки постанову отримала лише 28.11.2023 року, також просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- суд першої інстанції не надав належної оцінки письмовим та усним поясненням ОСОБА_1 ,

- матеріали справи не містять доказів, на підставі яких дії ОСОБА_1 були кваліфіковані саме за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, так як згідно із постановою від 28.06.2023 року провадження у справі за ч. 1 ст. 172-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 було закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП;

- під час складання протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП;

- протокол складений за участі свідків, які є зацікавленими особами;

- до матеріалів справи не долучені докази, а саме: відеозапис з бодікамер працівників поліції, письмові пояснення свідка ОСОБА_5 ,заяви про вчинення адміністративних правопорушень від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 різняться між собою;

- в протоколах не зазначено, у чому саме полягало психологічне насильство та не конкретизовано , яка шкода заподіяна потерпілим , тобто у протоколі не розкрита об`єктивна сторона адміністративних правопорушень;

- суперечка, яка виникла між ОСОБА_1 та потерпілими, - не є домашнім насильством, при цьому ОСОБА_2 спровокувала конфлікт.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Бляхарська Ю.О. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як згідно із ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, відповідно до матеріалів провадження копія постанови ОСОБА_1 не вручалась та не надсилалась поштою, захисник копію постанови отримала 28.11.2023 року, апеляційну скаргу подала 07.12.2023 року, дотримавшись десятиденного строку її оскарження.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що полягає у вчиненні домашнього насильства психологічного, фізичного та економічного характеру по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_2 , та вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , 16 років, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАВ №991034 та ВАВ №991033 від 26 вересня 2023 року; письмовою заявою ОСОБА_2 від 26.09.2023 року, у якій зазначено, що ОСОБА_7 ображав її нецензурною лайкою, прищемив їй руку, в присутності неповнолітньої ОСОБА_3 викинув їжу на підлогу; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 26.09.2023 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП не заслуговують на увагу, так як ОСОБА_1 взагалі відмовився під підпису протоколу та ознайомлення з правами та обов`язками.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол складений за участі свідків, які є зацікавленими особами, не спростовують наявність вини ОСОБА_1 , так як вказані свідки були очевидцями події та опитані працівниками поліції. При цьому під час розгляду в суді апеляційної інстанції потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили обставини, викладені у протоколі.

Також обставини, викладені у протоколі, підтверджується долученим захисником в суді першої інстанції відеозаписом з боді камер поліцейського, відповідно до якого свідок ОСОБА_5 та потерпілі виклали обставини, що мали місце 26 вересня 2023 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять відеозапису з місця події не впливає на висновки суду, які підтверджуються долученими доказами.

Посилання на те, що в матеріалах справи відсутні заяви про вчинення адміністративних правопорушень, не є слушним, та підтверджується заявою ОСОБА_2 ( т. 1 а.п. 4, т. 2 а.п. 4). При цьому ОСОБА_8 , як законний представник потерпілої ОСОБА_3 в своїй заяві виклала обставини щодо вчинення домашнього насильства щодо своєї доньки.

Також не заслуговують на уваги доводи про те, що письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 різняться між собою, так як відповідно до письмових пояснень вбачаються ознаки домашнього насильства, що полягали у діянні зокрема, фізичного, психологічного та економічного насильства, що виразилось у тому , що ОСОБА_1 в присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_3 защимив між дверми руку ОСОБА_2 , ображав нецензурною лайкою, та викинув із холодильника на підлогу продукти харчування, чим викликав занепокоєння у ОСОБА_2 та налякав ОСОБА_3 . Під час апеляційного перегляду потерпіла ОСОБА_3 також зазначила, що дій ОСОБА_1 викликали у неї побоювання за безпеку матері ( ОСОБА_2 )

Доводи апеляційної скарги про те, в протоколах не зазначено, у чому саме полягало психологічне насильство та не конкретизовано , яка шкода заподіяна потерпілим , тобто у протоколі не розкрита об`єктивна сторона адміністративних правопорушень, не заслуговує на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища,адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року за № 2229-VIII психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, диспозиція ст. 173-2 КУпАП не містить вичерпний перелік діянь, що полягають у вчиненні домашнього насильства, оскільки законодавець посилається на вчинення будь-яких діянь і вживає термін тощо, тому судом обґрунтовано взято до уваги викладені в протоколі обставини як вчинення домашнього насильства, яке мало психологічний характер, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою.

Висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лексикою, побоювання ОСОБА_3 за безпеку третіх осіб, що спричинили емоційну невпевненість, підтверджується матеріалами справи, а саме: заявою потерпілої ОСОБА_2 , поясненнями, наданими в суді першої та апеляційної інстанції потерпілими ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Отже, вказаний протокол містить посилання на вчинення домашнього насильства психологічного характеру, а також наслідки для потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які відповідно до ст. 269 КУпАП є особами, яким адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, що відображає ознаки правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, такі ж обставини встановлені судом.

Крім того, наслідок у вигляді завдання шкоди не визначений як обов`язковий, а сформульований, зокрема у одній із форм, як такий, що міг бути.

Наведене вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги в частині недоведеності вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства та необхідність закриття справи у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині неправильної кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, так як матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 повторно протягом року піддано адміністративному стягненню за одне з порушень , передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року підлягає зміні в частині кваліфікації дій ОСОБА_1 ,тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП із накладенням стягнення у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 340 гривень в дохід держави.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику Бляхарській Ю.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,строк апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року .

Апеляційну скаргу захисника Бляхарської Ю.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП змінити.

Дії ОСОБА_1 перекваліфікувати із ч.2 ст. 173-2 КУпАП на ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вважати ОСОБА_9 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 340 гривень в дохід держави.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко