Справа № 490/3482/22 Головуючий у першій інстанції Тішко Д.А.
Провадження № 33/812/4/23 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 січня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Ткаченко Н.Ю.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , його захисника Капіноса І.І., потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, номер облікової картки платника податків не відомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень, а також стягнуто 496,20 грн судового збору,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду, 16 серпня 2022 року близько 11 годині 05 хвилин, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проспекту Центральному, біля буд.161 в м. Миколаєві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai Tucson державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги пункту 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби зазнали механічні пошкодження.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2022 року на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Вирішено питання про судовий збір.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, 28 листопада 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що постанова не відповідає закону. Суд розглянув справу поверхово і формально, дослідивши матеріали справи не надав їм належну оцінку.

В обґрунтування апеляції вказує, що він не порушував пункт 13.1 Правил дорожнього руху. Він їхав по своїй полосі, на якій і відбулося зіткнення з транспортним засобом, яким керувала ОСОБА_2 та саме вона і не дотрималась правил дорожнього руху. Зазначає, що відповідно пункту 16.8 ПДР водій який виїхав на перехрестя проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Суд не звернув уваги на те, що потерпіла не дотрималась вищевказаних правил, діяла всупереч цим вимогам, а тому саме з її вини склалась аварійна обстановка. Потерпіла була на перехресті коли горів зелений сигнал світлофора, а тому зобов`язана була продовжити рух та переїхати перехрестя, а він зобов`язаний був зупинитись перед світлофором на якому помінявся сигнал. Своєю зупинкою ОСОБА_2 утворила перешкоду для руху, чим і зумовила ДТП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, посадова особа яка його складала, не вказала час та дату розгляду справи та не надала копію протоколу ОСОБА_1 . Також суд, належним чином не повідомив його про час та місце проведення судового засідання чим позбавив можливості надати пояснення, заявити клопотання про виклик свідків, про призначення автотехнічної експертизи та скористатись правовою допомогою адвоката чим грубо порушив його право на захист.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 № (далі - ПДР) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дотримався в повному обсязі вимог ст. 280 КУпАП, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП)

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 298462 від 16 серпня 2022 року, об 11 годині 05 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проспекту Центральному, біля буд.161 в м. Миколаєві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai Tucson державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди, травмованих немає чим порушив вимоги пункту 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП (а.с.1).

Вказаний протокол складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Обставини, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , а також потерпілої ОСОБА_2 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 16 серпня 2022 року близько 11 години, він на перехресті вул. 3 Слобідська рухався зі швидкістю 55-65 км, не встиг зупинитись через погодні умови. Автомобіль який рухався попереду здійснив екстрене гальмування на зелений миготливий сигнал світлофора (а.с.3)

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що вона керуючи автомобілем Hyundai Tucson державний номерний знак НОМЕР_2 по проспекту Центральному на 3 Слобідській зупинилась на червоний сигнал світлофора і її в задній бампер в`їхав автомобіль ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.4).

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 екстрено зупинилась на зелений сигнал світлофора, суперечать дослідженим апеляційним судом поясненням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є в матеріалах справи, а також поясненням, які учасники справи надали в судовому засіданні апеляційного суду.

Доводи захисника про те, що в порушення Інструкції № 1395 при складанні протоколу ААБ № 298462 ОСОБА_1 не роз`яснювались його права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, спростовуються змістом цього протоколу, з якого вбачається, що такі права та обов`язки йому роз`яснювались, та є відповідна відмітка у протоколі, що відповідає вимогам пункту 2 розділу ІІ Інструкції № 1395.

Твердження захисника про те, що в протоколі не зазначено свідків ДТП, які знаходились в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 , ознайомившись з протоколом ААБ № 298462, будь-яких зауважень щодо його складання, в тому числі про наявність свідків, не зазначав.

Посилання захисника на невідповідність схеми місця ДТП, яка була оформлена працівниками поліції, вимогам Інструкції № 1395, спростовується змістом цієї схеми, дослідженої в судовому засіданні апеляційного суду (а.с. 2).

Так, на вказаній схемі місця ДТП, яка підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відображено та зафіксовано, зокрема, розміщення автомобілів, які зіткнулись, відстані до цих автомобілів від сталих орієнтирів, освітлення місця ДТП, наявність світлофорного об`єкта та інші об`єкти та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин. Також зафіксовано перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП.

Отже схема місця ДТП оформлена відповідно до вимог Інструкції № 1395.

Відсутність на цієї схемі одного зі світлофорів, за наявності відображення усіх інших основних об`єктів та обставин, що стосуються події ДТП, не може бути достатньою для визнання вказаної схеми неналежним доказом.

Таким чином, сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 298462, схемою місця ДТП, яка містить графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставин, що стосуються події, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , дослідженими в апеляційному суді, свідчить про порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за статтею 124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що вищевказане порушення водієм ОСОБА_1 вимог ПДР знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та суспільно небезпечними наслідками у виді пошкоджень транспортних засобів, за що передбачено відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність в його діях вини та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є безпідставними, та повністю спростовуються дослідженими доказами.

Посилання апелянта на порушення суддею норм процесуального законодавства під час розгляду справи, а саме на те, що суддя розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , що матеріали справи не містять відомостей про отримання ним повідомлення про розгляд справи, не є безумовною підставою для скасування постанови судді. До того ж, в суді апеляційної інстанції права ОСОБА_1 були поновлені і йому була забезпечена можливість надати свої пояснення по справі та взяти участь у дослідженні всіх доказів, які є в справі, які були оцінені у сукупності з іншими доказами по справі, і в результаті аналізу яких було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно в результаті порушення п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху здійснив ДТП, в результаті чого транспортний засіб, який належить ОСОБА_2 , отримав механічні пошкодження, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

За такого, постанова суду першої інстанції з підстав того, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки, його відсутність в суді першої інстанції та його присутність в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність кваліфікації дій апелянта, а тому не є безумовною підставою для скасування постанови судді.

Отже, твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в ході розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський