Справа № 496/7327/23
Провадження № 3/496/5075/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., за участю секретаря Попової А.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Назаренко І.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 164918 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 13.10.2023 року, відповідно до якого він, 13.10.2023 року о 15:46 год в с. Усатове Одеського району Одеської області, по вул. Вишневій, 21, керував автомобілем Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився під відеозапис.

Крім того, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 006159 за ст. 185 КУпАП від 13.10.2023 року, відповідно до якого він 13.10.2023 року о 16:00 год в с. Усатове Одеського району Одеської області, по вул. Вишневій, 21, не виконував неодноразове законне розпорядження працівників поліції припинення правопорушення, а саме: перестати лаятися на їх адресу, шарпав працівників поліції за формений одяг, погрожував їм, намагався битися з ними.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Назаренко І.М. у судовому засіданні просила закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 да адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. При цьому посилається на те, що в матеріалах справиміститься 14 відеозаписів тривалістю по 10 хвилин, відеозапис починається 13.10.2023 року з 15 години 55 хвилин 43 секунди, можливо на вул. Вишнева, 21, та закінчується 13.10.2023 р. о 18 годині 07 хвилин 18 секунд у відділку поліції. При цьому відеозапис виконаний в поганій якості звуку, через що встановити в окремих моментах, що саме було повідомлено не можливо, аудіозапис слів працівників поліції не прослухується в більшості моментів. Отже, з наявних в матеріалах справи документів, не вбачається, що поліцейські підтверджують підозру знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду. З огляду на надані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення документи вбачається, що уповноваженими особами поліції зазначено різний час вчинення адміністративного правопорушення в протоколі серія ААД № 164918 від 13.10.2023 р. зазначено 15 годину 46 хвилин, в протоколі АА №148773 від 13 жовтня 2023 р. про адміністративне затримання вказано, що ОСОБА_1 доставлений у службове приміщення ВП№2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області в зв`язку з вчиненням правопорушення за ст. 185 КУпАП 13.10.2023 р. о 15 годині 00 хвилин, в рапортах працівників поліції - 14 годині 45 хвилин (55 хвилин), свідок вказує, що бачив як ОСОБА_1 порушив вимоги пп. 9.2б ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП, о 15 годині 40 хвилин. Вказану постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 оскаржив до суду, оскільки вважає її складеною з порушенням вимог чинного законодавства, він не керував транспортним засобом, як вказується в постанові справа №496/7521/23 суддя Горяєв І.М. Чинне законодавство покладає обов`язок доведення вини порушника у справі про адміністративне правопорушення саме на уповноважений орган, суду заборонено у справах про адміністративні правопорушення самостійно вишукувати обставини вчинення правопорушення. В даному випадку, особи відповідальні за оформлення правопорушення вказали в протоколі час вчинення порушення як 15 година 40 хвилин, проте в своїх рапортах вказали зовсім інший час 14 година 45 хвилин, що вказує на порушення вимог ст. 251, 287 КУпАП під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення. В протоколі ААД №164918 від 13.10.2023 р. зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та мав ознаки алкогольного сп`яніння, проте від огляду у встановленому законом порядку відмовився.

Кваліфікуючими ознаками вказаного правопорушення є керування транспортним засобом, підозра у знаходженні в стані алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку. Доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, коли його зупинила поліція, в матеріалах справи не має. Відеозапис наданий до матеріалів справи здійснювався набагато пізніше, ніж могло бути вчинено правопорушення. ОСОБА_1 на відеозаписі та в протоколі вказав, що транспортним засобом він не керував. Крім того, пояснення свідка не заслуговують на увагу, оскільки час, коли свідок бачив ОСОБА_1 , не відповідає рапортам поліції рівно на годину. Більш того, свідок повідомляє, що знаходячись біля ринку «Баня» бачив, як транспортний засіб ОСОБА_1 зупинили поліцейські біля будинку 21 по вул. Вишнева, проте це неможливо. З цього ракурсу вул. Вишневу, особливо будинок, 21 не видно, про що свідчить посилання https://maps.visicom.ua/print/?lang=uk. ОСОБА_1 , на момент приїзду поліції знаходився в гостях у свого родича в АДРЕСА_2 та вийшов до машини за сигаретами, за кермо транспортного засобу ОСОБА_1 не сідав, транспортним засобом не керував. Наведене підтверджується відеозаписами, наявними в матеріалах справи, в тій частині, яка дозволяє почути слова учасників відеозапису. Таким чином інформація, вказана в протоколі ААД №164918 від 13.10.2023 р. про керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не відповідає дійсності. Таким чином під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП поліцейськими було порушено вимоги КУпАП в частині оформлення матеріалів, а також неправильно зазначено фактичні обставини справи, доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, окрім рапортів зацікавлених осіб-працівників поліції, в матеріалах справи не має, що вказує на недоведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Враховуючи викладене, захисник просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав думку захисника та просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, виходячи з наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння або у неї були ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.185 КУпАП адміністративній відповідальності за цією статтею підлягають особи також за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, а також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків. Правопорушення вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам поліцейського.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 року за №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги."»

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» від 26.06.1992 року за №8 злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом дослідженням доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 164918 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 13.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 13.10.2023 року о 15:46 год в с. Усатове по вул. Вишнева, 21, керував автомобілем Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився під відеозапис.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Для виявлення правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, тобто, до зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли транспортний засіб рухається. Саме по собі знаходження особи у транспортному засобі навіть і за кермом у стані сп`яніння не має наслідком складу правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, так як така особа не керує транспортним засобом.

Чинне законодавство, зокрема, Правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення наведено в пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 року по справі №404/4467/16-а (провадження №К/9901/21130/18) зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Із аналізу поданих до суду доказів, пояснень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які викладені в письмовому клопотанні, встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На відеозаписі, оглянутому в судовому засіданні, також не зафіксовано ані момент зупинки транспортного засобу Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ані перебування ОСОБА_1 за кермом вказаного транспортного засобу.

Суд також вважає слушними доводи захисника про те, що працівником поліції під час оформлення адміністративних матеріалів допущені значні розбіжності у часі як вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших подій, які зазначені у цих протоколах, що підтверджується відеозаписами, наявними в матеріалах справи.

До того ж, наявні матеріали справи про адміністративні правопорушення, в свою чергу, носять суперечливий характер, оскільки при перегляді відеозаписів судом не встановлено те, що ОСОБА_1 поводився агресивно, лаявся на адресу працівників поліції, шарпав їх за формений одяг, погрожував їм, намагався битися з ними.

Згідно з п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Виходячи з п. 2 вищевказаної Інструкції застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

В матеріалах справи відсутні відеозаписи з бодікамер/реєстраторів, які б повністю підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП.

Тобто, за наведених встановлених судом обставин справи, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення та рапортами поліцейських, які в свою чергу, не можуть бути єдиним доказом доведеності вини особи, яка притягується до відповідальності.

Крім того, як було вказано вище, відповідальність за ст.185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

При цьому суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі, не містить вказівки на те, що ОСОБА_1 було вчинено злісну непокору.

Так, у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до чч. 2 та 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Із роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вбачається, що визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, всі перераховані вище доводи, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці, дійсно здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні за ст.185 КУпАП.

Крім того, недоведеність того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння має наслідком відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів керування останнім транспортним засобом, а також здійснення злісної непокори законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Керуючись ст. ст. 130, 185, 247, 252, 247, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина