Справа № 751/4023/22 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В.
Провадження № 33/4823/45/23
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, що притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 грудня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 496,20 грн.

Як встановив суд, 03 жовтня 2022 року, о 13 год. 28 хв. в м. Чернігові по просп. Перемоги, 62, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz Є220д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що процедура огляду на стан сп`яніння була порушена, а протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Закону. Акцентує увагу на тому, що він не відмовлявся від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, та чекав на працівників поліції, яких викликав через чергову частину, у зв`язку із безпідставністю зупинки поліцейськими транспортного засобу під його керуванням. Також, вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , які мають важливе значення для вирішення даної справи. Окрім цього, апелянт вважає, що пояснення свідка ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах справи є неналежним доказом, оскільки останнього не було допитано в судовому засіданні суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №137151 від 03.10.2022, ОСОБА_1 03 жовтня 2022 року, о 13 год. 28 хв. в м. Чернігові по просп. Перемоги, 62, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz Є220д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с.9), працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР України та для перевірки строків ввезення даного транспортного засобу. В подальшому при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього явні ознаки наркотичного сп`яніння, та на неодноразові пропозиції останніх пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, а також і у присутності двох свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які упевнено вказували саме на ОСОБА_1 як особу, який в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі (а.с.6,7). Дані пояснення свідків жодним чином не спростовують винність ОСОБА_1 , а лише є одними із доказів на підтвердження вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Критика апелянтом дій працівників поліції у даному випадку є безпредметною, з огляду на те, що виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейських у визначеному законом порядку.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Посилання апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Закону не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вищевказаних вимогам Закону і містить у собі всі необхідні дані.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не був позбавлений права і самостійно протягом двох годин пройти огляд на стан сп`яніння у медичній установі на спростування даних протоколу про адміністративне правопорушення, однак таким правом не скористався, медичного висновку до суду не надав.

Також, не заслуговують на увагу доводи апелянта, що місцевий суд не допитав свідка ОСОБА_3 , так як вимогами чинного КУпАП не передбачено обов`язковості безпосереднього допиту в судовому засіданні свідків, для прийняття рішення достатньо дослідження письмових їх пояснень.

Більш того, у силу положень ст. 266 КУпАП, за умови фіксації поліцейським огляду на стан сп`яніння або відмови від проходження такого огляду технічними засобами відеозапису участь двох свідків є необов`язковою.

Суд першої інстанції правильно критично поставився до пояснень свідка ОСОБА_2 , про що було зазначено у рішенні суду, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач