Справа №544/814/22
Пров.№3/544/8/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Пирятин

Суддя Пирятинського районного суду Полтавської області Сайко О. О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора АТ «ДЗПК «Пирятинський КХП», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 02 серпня 2022 року о 23 год. 10 хв. в м. Пирятині Лубенського району Полтавської області, по вул. Європейський, керував автомобілем BMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. "а" п.2.9 Правил дорожнього руху, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і повинен нести адміністративну відповідальністьза ч. 1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що він затримався допізна на роботі ввечері та коли повертався на автомобілі додому був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння. Він був повністю тверезий та не розуміє, чому в приймальному відділенні ЦРЛ при проведенні огляду газоаналізатор зафіксував показник, що підтверджує стан алкогольного сп`яніння. Комендантську годину він не порушував, так як мав перепустку встановленого зразка. Також надав письмові пояснення суду, в яких виклав свої заперечення.

Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється

керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.;

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Згідно з вимогами ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Незважаючи на невизнання своєї винуватості, вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується у сукупності доказами у відповідності до ст.251 КУАП, а саме:

- протоколом ДПР № 160993 від 02 серпня 2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 02 серпня 2022 року о 23 год. 10 хв. в м. Пирятині Лубенського району Полтавської області, по вул. Європейський, керував автомобілем BMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння (а.с.2);

- поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , який у судовому засіданні пояснив, що він як військовослужбовець здійснює патрулювання під час комендантської години в умовах воєнного стану. 01.08.2022 патрульна поліція зупинила автомобіль ОСОБА_1 по вул. Європейській м. Пирятина для перевірки під час комендантської години. Водій ОСОБА_4 виявляв ознаки алкогольного сп`яніння, тому йому було запропоновано пройти огляд відповідно до закону. Останній погодився пройти огляд в Пирятинській лікарні за допомогою газоаналізатора, результат якого підтвердив стан алкогольного сп`яніння. Після цього був складений протокол про адміністративне правопорушення.

- направленням до медичного закладу на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, складеного інспектором СРПП №1 Нікуліним А. від 02.08.2022 (а.с.26);

- актом та висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння №404 від 02.08.2022, із зазначенням результату алкотесту №09238 - 2,30‰ (а.с.3,27-28);

- копією журналу реєстрації медичних оглядів (а.с.24-25), згідно якого зафіксований факт проходження ОСОБА_1 медичного огляду 02.08.2022;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем BMW Х5, зупинку вказаного автомобіля працівниками поліції (час 01.08.22. 23:10), на відео зафіксовано як ОСОБА_4 (час 01.08.22. 23:32) відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння на місці та не заперечував пройти огляд в лікарні. Під час перегляду відеозапису встановлено, що останній декілька раз визнавав факт вживання ним алкогольних напоїв (час 01.08.22. 23:51). Не заперечував ОСОБА_4 факт вживання алкоголю також в розмові з черговим лікарем в приймальному відділенні, що також зафіксовано в п.16 акту медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_4 зазначає, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долученого до справи відеозапису з бодікамери працівника поліції, автомобіль під керуванням ОСОБА_4 був зупинений в зв`язку з порушенням комендантської години, що свідчить про правомірність зупинки. Доводи захисту, що поліцейськими здійснювалась зупинка ще до початку комендантської години, тобто без достатніх правових підстав є лише припущеннями та спростовуються наявними матеріалами справи. У безпосередньо наданих суду поясненнях ОСОБА_4 не заперечував вказаний факт та пояснював, що мав відповідні дозвільні документи для пересування під час комендантської години. Зазначення причин зупинки поліцейським автомобіля порушника у протоколі про адміністративні правопорушення приписи законодавства не містять.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння, не є порушенням законодавства, оскільки стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 встановлений на підставі висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.08.2022 № 404, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також відсутність в матеріалах справи акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не може свідчити на користь невинуватості правопорушника. Так з матеріалів відеозапису встановлено, що ОСОБА_4 був відсторонений від керування транспортним засобом, на протязі тривалого часу він відшукував ключ від замка запалювання авто, так його і не знайшов та після складання протоколу був доставлений працівниками поліції додому.

Доводи захисту щодо невідповідності форми «Направлення на проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, є неспроможними, оскільки направлення містить всі необхідні дані для встановлення змісту цього документу. Відсутність у ньому графи про результати такого огляду не спростовує ті дані, що в ньому містяться.

Доводи про те, що при складенні протоколу водію ОСОБА_4 не роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та не було вручено копію протоколу також спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом ( час 02.08.2022 01:12) та протоколом про адміністративне правопорушення, де у відповідній графі міститься підпис ОСОБА_1 .

Суд відхиляє також твердження захисту, що поліцейськими було порушено п.10 розділу 2 Інструкції, оскільки ними не було складено акт огляду на стан сп`яніння, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію. Згідно Інструкції такий акт складається при огляді порушника поліцейським на місці зупинки, а в при огляді порушника в лікарні акт складає лікар, що проводить огляд.

Щодо доводів захисту про те, що останній не містить безперервної фіксації події. Дійсно відеозаписи події не є безперервними, як того вимагають відомчі підзаконні акти МВС України.

Разом з тим, враховуючи обставини справи, вказані відеозаписи автоматично не можуть означати недопустимість доказів, оскільки на них чітко зафіксовано обставини події, поведінку ОСОБА_4 та його проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Порушення принципу безперервності відеозапису в описаному моменті не впливає на належність і допустимість відеозапису як доказу в цілому, оскільки сторона захисту не спростувала достовірність обставин, зафіксованих на відео, не повідомила суду інших важливих для справи обставин, які залишись поза межами відеозйомки. Суд відхиляє цей аргумент також з тих мотивів, що визнання недопустимим вагомого доказу, який фіксує повну картину розвитку подій через недотримання принципу безперервності лише в один момент часу, про який не заявлено, що він приховує важливі обставини, є занадто формальним підходом і суперечить суті права на справедливий судовий розгляд.Тобто, наявні в матеріалах справи фрагменти відеозаписів та інші матеріалі справи, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.9 а ПДР України, а тому є допустимими і належними доказами. З тих самих міркувань суд відхиляє доводи захисту про те, що відеозапис на DVD диску змінювався або коригувався, є неавтентичним, у протоколі не містяться позначення серійних номерів, модель пристроїв, які застосовувався для відеозйомки. Вказані доводи правопорушника суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Що доводів захисту, що тест на стан сп`яніння у Пирятинській ЦРЛ проведено з грубим порушенням процедури, а дані приладу, яким він проводився є необ`єктивними, суд зазначає наступне. ОСОБА_4 добровільно погодився на огляд на стан сп`яніння у Пирятинській лікарні, не зафіксував у підписаному ним протоколі жодного зауваження з приводу процедури огляду на стан сп`яніння. Крім того, відомості наявного у справі акту медичного огляду доповнюють обставини проведеного огляду відносно ОСОБА_4 , оскільки зафіксований не лише сам результат його обстеження за допомогою технічного пристрою- 2,3 проміле алкоголю, а і інші візуальні ознаки виявлення стану алкогольного сп`яніння у вигляді хиткої ходи, запаху алкоголю із рота, почервоніння обличчя.

Газоаналізатори Drager Alcotest сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01.09.2014 та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори Drager Alcotest внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України. Газоаналізатори виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA ( Germany ), до яких відноситься і газоаналізатор Drager Alcotest 6510, який використовується органами МОЗ та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

На запит адвоката КП «Пирятинська ЦРЛ» надано сертифікат відповідності указаного вище газоаналізатора, який дійсний до 07.06.2023 та свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор DragerAlcotest 6510№12-02/0096 від 23.03.2022, чинне до 08.02.2023 (а.с.21-23). Указане свідчить про те, що технічний засіб, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, на момент проведення огляду 02.08.20022 відповідав усім встановленим для його застосування вимогам та був придатний для застосування. Підстав для необ`єктивності та неупередженості стосовно Титаренка чергового лікаря та медсестри Пирятинської ЦРЛ, які проводили огляд, судом не встановлено. Доводи захисту, що наказ керівника установи щодо чергування лікаря ОСОБА_5 02.08.2022 по медичному закладу у якості лікаря-нарколога з правом проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, не був наданий на запитадвоката, не свідчить про його відсутність. Клопотань про його витребування судом захист не заявляв.

Інші доводи захисту (помилка в написанні прізвища особи у направленні, відсутність підпису особи в журналі, медичному висновку, не зазначення в журналі чіткого діагнозу щодо стану сп`яніння, незаповнені графи в акті огляду) є формальними та не спростовують обставин встановлених судом.

Твердження про те, що в журналі Журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння містить підпис лікаря ОСОБА_5 є явно відмінним від підпису цієї ж особи у висновку та акті, нічим не підтверджені та виходять за межі компетенції захисту щодо встановлення належності підпису особі.

З урахуванням наведеного зібрані у справі докази є належними і допустимими, які узгоджуються між собою, є послідовними, логічними та обґрунтованими, підстави сумніватися в їх достатності та достовірності відсутні. Вказані докази підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому пояснення правопорушника про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, суд уважає намаганням водія уникнути покарання за вчинене та способом захисту в суді, оскільки такі його доводи спростовані вищенаведеними доказами.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене.

При накладенні стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Дотримуючись вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при визначенні правопорушнику виду адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та з урахуванням вказаних обставин вважаю, що правопорушнику необхідно визначити єдине безальтернативне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами. Таке адміністративне стягнення є достатньою мірою відповідальності з метою виховання правопорушника, і є необхідним для попередження здійснення ним нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 2 ст. 33,ст. 40-1, ч. 1 ст.130 КУпАП

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави: банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0016001, код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягти з ОСОБА_1 судовий збір 536 ( п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на рахунок отримувача:ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови через Пирятинський районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя - О. О. Сайко