П О С Т А Н О В А

Іменем України

17.01.2023 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

15.09.2022 року о 01 год. 25 хв. у м. Львові по вул. Пулюя, 30 ОСОБА_1 керував автомобілем KIA Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці із застосуванням приладу Drager, результат тесту 1,71 проміле, із показом якого ОСОБА_1 погодився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що транспортним засобом не керував, водієм був інший чоловік, анкетні дані якого він не бажає називати.

Незважаючи на невизнання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєї винуватості, суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього матеріали, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доведена: протоколом серії ААД № 085085 від 15.09.2022 року; відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, здійсненим на виконання вимог ч.2 ст.266 КУпАП, яким підтверджуються час і обставини вчинення правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд водія ОСОБА_1 здійснювався на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Drager ARАM 3615 (тест № 1082) у зв`язку з виявленням працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри, поведінка, що не відповідає обстановці, та в якому зафіксовано позитивний результат тестування з показником вмісту алкоголю 1,71 проміле; результатом тесту №1082, проведеного 15.09.2022 р. о 01:30 год. з використанням газоаналізатору Drager ARАM 3615, згідно якого у водія ОСОБА_1 виявлено 1,71 проміле алкоголю; рапортом поліцейського взводу 1 роти1 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП М. Канакіна від 15.09.2022 року, відповідно до якого 15.09.2022 року близько 01.25 год. у м. Львові по вул. Пулюя, 30 екіпажем поліції під час патрулювання було помічено транспортний засіб KIA Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався назустріч працівникам поліції, в подальшому зупинився, зачепив переднім колесом бордюр та з місця водія якого вийшов ОСОБА_1 і попрямував у протилежному від місцезнаходження працівників поліції напрямку, однак був зупинений та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці, результат тестування 1,71 проміле, - які в своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_1 15.09.2022 року о 01 год. 25 хв. дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи вищевказані документи та матеріали, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого часиною 1 ст. 130 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми та допустимими.

При цьому, суд враховує, що версія ОСОБА_1 , відповідно до якої він не керував транспортним засобом, повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. Так, з відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції слідує, що пасажири автомобіля KIA Sorento вказали власне на ОСОБА_1 як водія транспортного засобу (відеофайл clip-6 часовий епізод 03:43-03:55), зазначивши, що ОСОБА_2 усіх їх привіз додому. Наведене підтвердив сам ОСОБА_1 , вказавши працівникам поліції на те, що він був за кермом (відеофайл clip-6 часовий епізод 09:35-09:45), вчора пив, бо донька в лікарні, і після цього підвіз колег (відеофайл clip-6 часовий епізод 05:55-06:18). Крім цього, при дослідженні долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 мав ключі від автомобіля, сідав і виходив власне з водійського місця (відеофайл clip-6 часовий епізод 11:59-12:10), жодних заперечень щодо того, що саме він керував транспортним засобом не мав, з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння погодився, що зафіксовано на нагрудні камери працівників поліції, у медичний заклад їхати відмовився.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: особу порушника, характер вчиненого ним правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди і посягає на громадську безпеку, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 1ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому, стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеноїст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість ) гривень 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.