Номер провадження: 33/813/135/23
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/20743/22

Номер провадження: 33/813/135/23

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання Власенко С.І.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисник адвокат Біла Жанна Георгіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі - 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі - 496,20 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 20.08.2022 року о 15 годині 35 хвилин на вул. Дача Ковалевського в м. Одесі ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я та за допомогою спеціального засобу «Драгер» алкотест відмовився на відеокамеру 471930, 474930, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладених обставин, співробітником поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ААД № 090349 від 20.08.2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Посилається на те, що: 1) його не було сповіщено про дату, час та місце розгляду справи; 2) протокол серії ААД № 090349 від 20.08.2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є належним доказом щодо його винуватості: - поліцейський зазначив ознаки алкогольного сп`яніння на свій розсуд; - свідки у протоколі не зазначені; - відсутній запис з чого складається встановлений законодавством порядок медичного огляду на стан сп`яніння; - його не було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; - не заповнено графу «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності»; - виправлення щодо місяця розгляду справи у суді належним чином не завірено; 3) наявний в матеріалах справи відеозапис подій не є взаємопов`язаним із протоколом серії ААД № 090349 від 20.08.2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП; 4) суд досліджував відеозапис у його відсутності; 5) у постанові вказується, що справа розглянута за відсутності якогось ОСОБА_2 , який не має будь-якого відношення до справи; 6) суд зазначив, що при призначенні покарання враховує його майновий стан, разом з тим не зазначив який. Його майновий стан не дає змоги виконати вимоги оскаржуваної постанови щодо сплати штрафу на користь держави. Він отримав травму на виробництві, є непрацездатним. На утриманні має неповнолітню дитину та дядька інваліда І групи.

Посилаючись на вищевказані доводи, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі. У судовому засіданні апеляційного суду захисник адвокат Біла Ж.Г. клопотання про закриття провадження у справі уточнила. Просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 090349 від 20.08.2022 року (а. с. 2), відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції (а. с. 4).

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння і складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу ІІ інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

З матеріалів справи, зокрема з відеозапису подій вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер» та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Отже, неспроможними є доводи апеляційної скарги про те, що: 1) протокол серії ААД № 090349 від 20.08.2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є належним доказом щодо винуватості ОСОБА_1 ; 2) наявний в матеріалах справи відеозапис подій не є взаємопов`язаним із протоколом серії ААД № 090349 від 20.08.2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП; 3) майновий стан ОСОБА_1 не дає змоги виконати вимоги оскаржуваної постанови щодо сплати останнім штрафу на користь держави.

Так, апеляційний суд погоджується з твердженням апелянта про те, що судом першої інстанції його не було належним чином сповіщено про дату, час та місце судового розгляду. Саме за вказаних обставин апелянту було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, допущено апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції. ОСОБА_1 надано можливість захищати свої права та інтереси в суді апеляційної інстанції. Разом з тим, з наявних у справі матеріалів беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення, а отже підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. Вищевказані доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Апеляційний суд погоджується з доводом апеляційної скарги, що апелянта не було належним чином сповіщено про дату, час та місце судового розгляду суду першої інстанції. Проте, зазначене не є безумовною підставою для закриття провадження по справі, оскільки не впливає на обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення.

Дотримання правил, які конкретизовано процесуальним законом щодо апеляційного оскарження рішення місцевого загального суду, не повинно мати зайвий формалізм, а саме спровокувати ситуації умисного ухилення від адміністративної відповідальності за скоєння беззаперечного адміністративного правопорушення.

Таким чином, вищевказані доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

Отже, апеляційна скарга є безпідставною, а тому вона не підлягає задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А. П. Заїкін