Справа № 461/5309/22 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/58/23 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника Назаркевича С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника Назаркевича С.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 грудня 2022 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 28.09.2022 о 23:15 год. у м. Львові на вул. Вітовського, 38, керувала транспортним засобом ВАЗ 210990, номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного пристрою «Drager» Alсotest 6820, прилад ARLM-0407, проба позитивна 1,53 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушила вимоги 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник Назаркевич С.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 грудня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Апелянт зазначає, що 28.09.2022 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та була зупинена працівниками поліції, якій запропонували на місці пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Після проходження огляду, такий показав вміст алкоголю в крові - 1,53%о. З результатми огляду ОСОБА_1 не погоджувалась, однак не буда доставлена до медичного закладу для огляду, що є порушенням, та підставою для визнання огляду недійсним.

Звертає увагу на те, що суд не відклав судове засідання, розгляд справи відбувся під час повітряної тривоги, чим порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення, не з`явилась. Захисник Назаркевич С.М. не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Захисник Назаркевич С.М. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав, просив задоволити.

Заслухавши виступ адвоката Назаркевича С.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 156381 від (а.с. 2), ОСОБА_1 28.09.2022 о 23:15 год. у м. Львові на вул. Вітовського, 38, керувала транспортним засобом «ВАЗ 210990», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager» ARLM-0407, результат - 1,53%о, чим порушила вимоги 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомилась, про що розписалась у відповідних графах такого, не вказавши жодних заважень чи застережень.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На переконання апеляційного суду, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у такому містяться вся необхідна інформація.

Викладені в протоколі обставини підтверджуються даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода. Проба проведеного за допомогою приладу «Drager» ARLM-0407огляду показала позитивний результат 1,53 ‰, що також стверджується роздруківкою приладу (а.с.1).

З даними огляду ОСОБА_1 ознайомилась, з таким результатом погодилась, про що розписалась у відповідній графі акта, чим спростовуються доводи захисника про те, що з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не погодилась.

Апеляційний суд не вважає слушними доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 у зв`язку із незгодою з результатми огляд не була доставлена до медичного закладу, оскільки як вбачається з наявного у матералах спарви відеозапису з нагрудних камер працівників поліції після проходженя огляду, ОСОБА_1 було роз`яснено, що у випадку її незгоди із результатами огляду її доставлять до медичноо закладу на огляд, але ОСОБА_1 незгоди не висловила та вказал, що випила дві пляшки пива.

За таких умов, огляд ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог закону, відтак результат тесту приладу «Drager Alcotest» є допустимим доказом у справі, тому суд обгрунтовано поклав такий в основу доведеності вини останньої.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки справу розглянуто без її участі, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки порушене право на безпосередню участь у судовому засіданні відновлене шляхом подачі апеляційної скарги і забезпечення розгляду скарги апеляційним судом з участю її захисника.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Назаркевича С.М. в її інтересах - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Урдюк