Провадження № 3/127/3859/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2023 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шлапак Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

06.06.2022 о 01 год. 15 хв. в м. Вінниці по вул. Станіславська 23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL ZAFIRA», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, що зафіксовано на бодікамери 472991, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав, зазначив, що не відмовлявся проходити освідування на стан сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та пояснив, що він взагалі в той вечір не керував транспортним засобом, а вийшов на вулицю покурити та сів у свій припаркований автомобіль. Через деякий час під`їхали працівники поліції та пред`явили незаконну вимогу пройти освідування.

Захисник Якименко-Шевчук Ю.О. в судовому засіданні зазначила, в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 провину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнає, оскільки в стані алкогольного сп`яніння не керував транспортним засобом. Також, захисник подала письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення зазначивши, що працівниками поліції були порушені вимоги Наказу «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також порушені вимоги Постанови КМУ про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також наголосила, що ні матеріали справи, ні долучений відеозапис з нагрудної бодікамери, взагалі не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Так, ОСОБА_1 сидів у транспортному засобі та палив. При цьому, ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівників поліції про те, що він не їхав за кермом транспортного засобу, його автомобіль не був заведений, двигун не працював. Крім того, все спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції відбувалося сидячи в транспортному засобі з приспущеним боковим вікном на 1 сантиметр. На відеозаписі із боді-камери чітко видно, що працівники поліції не здійснювали огляд ОСОБА_1 навіть візуально, адже він за весь час розмови не виходив із автомобіля. ОСОБА_1 розмовляв нормально, без будь-яких запинань, у його розмові відсутнє незв`язне мовлення, як це притаманно людині, яка знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, працівники поліції без будь-яких правових підстав у протоколі вказали про нібито виявлені ними у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Також, відеозапис з нагрудної бодікамери - є недопустимим доказом по даній справі, оскільки відеозапис вівся з порушеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а саме відеозйомка повинна вестися безперервно, натомість з наданого працівниками поліції відеозапису вбачається, що загалом запис переривався 2 рази. Вважає, що ці та інші порушення, викладені в письмовому клопотанні, слугують підставою для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні інспектор взводу № 1 роти № 1 БУПП у Вінницькій області рядовий поліції ОСОБА_2 суду пояснив, що вночі 06.06.2022 під час несення службибуло виявлено транспортний засіб, який рухався після настання комендантської години. Вони відразу поїхали за даним автомобілем. Через деякий час вони побачили, що автомобіль зупинився на траві біля будинку. Після цього вони підійшли до вказаного автомобіля та під час спілкування, у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Виходити з автомобіля водій ОСОБА_1 відмовився. Також водій ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння.Після чого на нього був складений протокол. Від отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився.

В судовому засіданні було оглянуто відео з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано як під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив інспектору про те, що він відмовляється від проходження освідування на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пояснення поліцейського, врахувавши пояснення та заперечення адвоката Якименко-Шевчук Ю.О., оглянувши відео з нагрудної камери поліцейського, дослідивши матеріали справи та письмове клопотання захисника, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту наведеної норми слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає не лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що і мало місце в даному випадку.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Судом встановлено, що 06.06.2022 на ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, також встановлено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337432 від 06.06.2022, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та іншими матеріалами справи.

Суд вважає, що під час складання протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

В дотримання вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складався і був складений в присутністі правопорушника.

Суд вважає, що виявлені і зафіксовані в протоколі факти відображають об`єкт суспільних відносин в сфері правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, оскільки об`єктивна сторона таких правопорушень полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, і об`єктивна сторона такого діяння полягає виключно в активних діях в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху.

Дії працівника поліції в частині правомірності та підставності складання протоколу про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував в передбаченому законом поряду. Заперечень до адміністративного матеріалу по складеному протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 також не подавав.

За ч. 1 ст. 266 КУпАП правовою підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння є наявність обґрунтованої підозри у співробітників поліції, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Матеріалами справи встановлено, що працівник поліції, при зупинці транспортного засобу, маючи підозру того, що водій перебуває у стані сп`яніння, мав правову підставу для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Ознаками алкогольного сп`яніння (п. 3 розділу ІІ Інструкції) є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Крім того, за ч. 5 ст. 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно з п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. (п.7 розділ І Інструкції). Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.(п.6 Розділ ІІ Інструкції).

Згідно п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Щодо заперечення ОСОБА_1 та його захисником обставин зазначених в протоколі, щодо керування транспортним засобом та наявності ознак алкогольного сп`яніння, суд їх до уваги не бере, оскільки як встановлено в судовому засіданні, після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 та під час спілкування з водієм, у працівника поліції виникла підозра, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився.

Щодо доводів захисника з приводу не проведення працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , суд зазначає, що вказаний огляд на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції не проводився внаслідок відмови ОСОБА_1 не тільки від проходження такого огляду, а й взагалі відмови виходу з транспортного засобу, а надані з цього приводу пояснення ОСОБА_1 , мають формальний характер, що не впливає на суть вчиненого правопорушення та на його кваліфікацію.

Щодо тверджень захисника про необхідність присутності двох свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що за ч. 2 ст. 266 КУпАП в редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, відмова ОСОБА_1 від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована за допомогою технічних засобів.

Отже, як вбачається із відеозаписів, наявних в матеріалах справи, поліцейським було застосовано технічні засоби відеозапису, а тому присутність двох свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була не обов`язковою.

Твердження ОСОБА_1 , що він не керував автомобілем, а просто сидів в ньому, підтвердження в судовому засіданні не знайшли та спростовуються поясненнями поліцейського та наданим відеозаписом.

На підставі вищенаведеного, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст.ст. 254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, пропонування пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та фіксація відмови ОСОБА_1 від його проходження були проведені працівниками поліції з дотриманням процедури суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, діючи умисно, маючи на меті не проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, при наявності обґрунтованої підозри у співробітника поліції, що водій перебуває у стані сп`яніння, припустився до порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на транспорті у вигляді відмови від проходження огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Щодо доводів захисника про те, що відеозапис, зафіксований нагрудною камерою поліцейського, є неналежним доказом, суд зазначає наступне.

Так, суд погоджується із доводами захисника, що відеозапис правопорушення поліцейськими здійснений частково, проте зазначена обставина на правильність висновків суду не впливає, адже відеозапис події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП. Той зміст, який міститься на диску є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами в справі, вказаними вище.

Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений в судовому засіданні, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 та його захисника щодо невинуватості ОСОБА_1 та порушення працівниками поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так як дані пояснення спростовуються матеріалами справи.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд не вбачає, а тому клопотання адвоката Якименко-Шевчук Ю.О., яка здійснює захист інтересів ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

На підставі наведеного, інші доводи сторони захисту не спростовуються, оскільки не впливають на висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, оцінюючи зазначені вище докази в їх сукупності, суд оцінює позицію ОСОБА_1 критично та розцінює це як спробу створення штучних умов для спростування факту порушення ПДР України з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні адміністративного стягнення суд враховує, що ОСОБА_1 вперше вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлені. Таким чином з вищевикладеного, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, керуючи транспортним засобом в стані сп`яніння, суд вважає за доцільне, застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, який згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» станом на день розгляду справи становить 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, ст. ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: