ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/126/23 Справа № 202/6468/22 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю.Ф. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді заступника командира 2 самохідної артилерійської батареї з повітряно-дисантної підготовки самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20КУпАП України,

встановила:

Згідно оскаржуваної постанови 17.07.2022 року приблизно о 20 год. 00 хв. на території військової частини НОМЕР_1 , що тимчасово розташована у АДРЕСА_2, старший лейтинант ОСОБА_1 при здійсненні виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, був виявлений в стані алкогольного, сп`яніння, що підтверджує актом від 17.07.2022 року № 410 (прлад №00292, тест №4613 від 17.07.2022 року - 1,47 проміле).

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, суд першої інстанції розглянув справу без його участі, в той час як повний текст постанови він отримав лише 21 грудня 2022 року, тому просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити його.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що суд безпідставно розглянув справу у судовому засіданні без його участі, оскільки він належним чином не повідомлявся та до суду не викликався, чим було порушено його право на захист та принцип доступу до правосуддя. Разом з тим, вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки в алкогольному сп"янінні він не перебував, а вживав лише енергетичні напої та лікарські препарати, у зв"язку з виразковою хворобою його шлунку, які містять у своєму складі спирт, про що він пояснив під час складання уповноваженою особою протоколу щодо нього, проте ці обставини судом залишилися неперевіреними, з"ясування яких, на переконання апелянта, істотно вплинуло б на його висновки. Окрім того, посилається й на те, що суд безпідставно послався як на доказ його вини, на заяву про визнання винуватості, оскільки таку заяву він не писав та остання у справі відсутня, тому, з огляду на викладені обставини, просить постанову скасувати.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 11 жовтня 2022 року за відсутності учасників справи. З матеріалів вбачається, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 21 грудня 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, матеріали справи не містять відомостей про направлення їй копій оскаржуваної постанови та введення на території України воєнного стану, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, вказані вимоги закону судом належним чином виконані не були.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження факту повідомлення належним чином у відповідності до вимог КУпАП судом першої інстанції ОСОБА_1 про дату та час судового засідання, під час якого було розглянуто справу, та як слідує з оскаржуваної постанови суду справу розглянуто судом за його відсутності, а тому суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими доводи апелянта про порушення його права на захист, а саме те, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутності останнього без отримання даних про його своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 3 ст. 172-20 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративне правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах.

Як встановлено апеляційним переглядом суд першої інстанції не дав належну оцінку акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів №410 складеного посадовою особою Донецького зонального відділу ВСП.

Так, відповідно до п. 3 Розділу 8 Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №515 від 10 жовтня 2016 року, за наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні). За результатами проведення огляду на стан сп`яніння посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) складається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписується посадовою особою, яка проводила огляд, та двома свідками.

Разом з тим, як слідує з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 410, дата його складання уповноваженою особою не зазначена та огляд ОСОБА_1 було проведено у присутності лише одного свідка, що є істотним порушенням вимог вищезазначеної інструкції та КУпАП.

Крім того, всупереч зазначеному в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, матеріали справи не містять письмової заяви ОСОБА_1 про визнання ним винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

За доводами апелянта, які не спростовані матеріалами справи, він вживав енергетичні напої та лікарські препарати, які містять у своєму складі спирт, у зв"язку з виразковою хворобою його шлунку, що не було враховано судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №515 від 10 жовтня 2016 року, апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння було проведено з істотними порушеннями, що є підставою для визнання огляду на стан сп`яніння недійсним.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановила:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягаєтьсядо адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 жовтня 2022 рокущодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20КУпАП України, - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України: у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун