ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 682/2503/21

Провадження № 33/4820/4/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Плюти В.С., Селезньової М.Д., захисника Лужняка Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Лужняка Ю.Г., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом, учасника бойових дій,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення,

відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді сплати на користь держави штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави, судовий збір в сумі 454 гривні.

За постановою суду, 14.11.2021 о 01 годині 10 хв., ОСОБА_1 в м. Славута Хмельницької області, по вул. Антона Одухи, 1а, керував мотоциклом Spark 150, без державного номерного знака, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Лужняк Ю.Г., не погоджуючись із таким рішенням місцевого суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить дану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова суду є необґрунтованою, оскільки неповно з`ясовано обставини справи та не надано відповідної правової оцінки доказам, які містяться у матеріалах справи.

Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням ст.256КУпАП та ПДР України, а саме не зазначено, яка кількість проміле виявлена при медичному огляді ОСОБА_1 . Крім того в протоколі зазначено, що медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у медичному закладі, що зафіксовано у висновку №101 від 14.10.2021 року, але такий у матеріалах справи відсутній.

Також не відповідає зазначений час в протоколі про адміністративне правопорушення часу на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи і який складається з 8 файлів.

Апелянт вказує на те, що відеозаписом зафіксовано факт пропозиції працівниками поліції пройти огляд водію ОСОБА_1 у медичному закладі, а пропозиції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу не було, що є грубим порушенням.

З відеозапису вбачається, що на момент проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 , було відсутнє направлення на такий огляд, що також є грубим порушенням законодавства.

Зміст інших відео файлів містить інформацію про те, що при першому продуванні газоаналізатора ОСОБА_1 було зафіксовано 1,28 проміле, з чим не згоден останній, тому проводився через деякий час повторний продув газоаналізатора, який зафіксував 0,68 проміле. Після чого працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснює права і наслідки. При цьому ОСОБА_1 виражає свою незгоду з результатами огляду і на вимогу поліцейського підписує протокол про адміністративне правопорушення та пише пояснення.

Такий зміст відео файлів, на думку апелянта, є неналежним та недопустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

В направленні на проходження огляду зазначено час, який, також, не співпадає з часом на відеозаписі, та вказує на те, що він був складений після проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Тому висновок медичного закладу, на думку апелянта, є недопустимим доказом.

Апелянт вважає, що місцевим судом порушено ст.280 КУпАП, а викладені в рішенні суду обставини свідчать про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення від 14.11.2021 року, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 14.11.2021 року із змісту якого слідує, що ОСОБА_1 з результатами огляду згоден, що підписано ним власноручно у відповідній графі акту. Даними висновку медичного закладу КП "Славутська міська лікарня" № 101 від 14.11.2021 року, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння із результатом 0,68 % проміле, після повторного огляду через 20 хвилин. Крім того, з даних відеофіксації, вбачається, що ОСОБА_1 пояснює поліцейським про те, що він, за декілька годин до його зупинення поліцейськими, вживав спиртне.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням ст.256КУпАП та ПДР України, а саме не зазначено, яка кількість проміле виявлена при медичному огляді ОСОБА_1 , позбавлені підстав.

Так, дійсно, відповідно до п.10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Разом з тим, відповідно до п.п.6,7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: -поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів,дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом(далі спеціальні технічні засоби);- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

В матеріалах справи є висновок КП «Славутська МЛ» №101 від 14.11.2021 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,28%о проміле, 0,68%о проміле, що закріплено підписом та печаткою лікаря ОСОБА_2 . Даний висновок є підтвердженням результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які були проведені у проміжку часу 20 хвилин, що зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Та обставина, що в графі протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведений ОСОБА_1 , не свідчить про невідповідність складеного протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 № 1376 і не є підставою для закриття провадження у справі через це, оскільки в протоколі зазначено ппро керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто виписана об`єктивна сторона правопорушення, що є достатнім для кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційні посилання на те, що в протоколі зазначено, що медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі, що зафіксовано у висновку №101 від 14.10.2021 року, але такий у матеріалах справи відсутній, є безпідставними, так як останній наявний у матеріалах справи (а.с.50), про що зазначено в описі матеріалів, які знаходяться у справі.

Невідповідність зазначеного часу вчинення правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення з часом на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи, є лише технічною помилкою, яка могла виникнути в процесі налаштування відеотехніки і не спростовує винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.

Твердження про те, що на відеозаписі зафіксовані не всі дії працівників поліції, зокрема факт пропозиції, працівників поліції, пройти огляд водію ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також незгоду ОСОБА_1 , після другого продуву газоаналізатора, з результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, самі по собі не можуть свідчити про недопустимість відеозапису як доказу, так як на ньому зафіксована сама подія вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому апеляційний суд виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку апеляційного суду, у цьому провадженні надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.

Всі інші доводи апеляційної скарги захисника Лужняка Ю.Г. не знайшли свого підтвердження в судовому засідання апеляційного суду, інших доказів, які б могли поставити під сумнів рішення суду першої інстанції, не надано.

Враховуючи викладені обставини, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були б істотними і давали підстави для зміни або скасування судового рішення.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись п.1 ч.8 ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.