Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/56/23 Головуючий у суді І інстанції: Іванова Л.А.,
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

за участю

представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Швець Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу адвоката Швеця Р.Ю.,який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 496,20 грн. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду 21 вересня 2022 року в 00:34 год. в м. Кропивницькому по вул. Лінія 10-А, буд.56, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest » та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, - відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

В апеляційній скарзі адвокат Швець Р.Ю.,який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Також, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

В той же час, якщо безпосередньо уповноваженою особою не встановлено сам факт керування транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога співробітника поліції до даної особи, носить неправомірний характер.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову судді суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції адвокат Швець Р.Ю.,який діє в інтересах ОСОБА_1 подав клопотання про зупинення провадження у справі з підстав того, що ОСОБА_1 перебуває поза межами Кіровоградської області та на даний час виконує бойове завдання. Також в судовому засіданні адвокат Швець Р.Ю. зазначив, що ОСОБА_1 особисто бажає прийняти участь у судовому засіданні. Разом з тим, в судовому засіданні адвокат Швець Р.Ю.,який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зазначив, про відсутність факту керування транспортним засобом через те, що на відеозаписі не вбачаться номерний знак транспортного засобу. Також, зазначив, що відеозапис записаний фрагментами та є недопустимим доказм.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №380349 від 21 вересня 2022 року, яким підтверджується, що ААД №380349 від 21 вересня 2022 року, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 ;

- поясненнями ОСОБА_1 викладеними на відеозаписі, відповідно до яких останній повідомляє, що вживав алкоголь.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 21.09.2022 року відповідно до якого огляд водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння в Кіровоградському обласному наркологічному диспансері не проводився;

- відеозаписом події, яка міститься на диску, відповідно до якого на першому файлі міститься рух транспортного засобу ВАЗ 21093. На другому відеофайлі міститься відеозапис з нагрудної камери поліцейського. Відповідно до якого запис починається в транспортному засобі автомобіля працівника поліції. На відеозаписі видно, як поліцейський підійшов до транспортного засобу ВАЗ 21093. Згодом особу водія встановлено як ОСОБА_1 . На запитання працівника поліції чи ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, останній відповів, що 0,5. Також на відеозаписі зафіксовано більше 10 хвилин пропозиція поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, в результаті чого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я,.

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

В матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити, дії працівників поліції на правомірність та відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції, а тому пояснення свідків у суду апеляційної інстанції сумнівів не викликає.

Перевіркою інформації, яка зафіксована на диску відеозапису апеляційним судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції. Порушення порядку огляду також не було встановлено.

Враховуючи те, що на відеозаписі повно та чітко зафіксовано порядок огляду ОСОБА_1 апеляційний суд не має сумнівів стосовно обставин правопорушення викладених у протоколі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з відеозаписів наявними в матеріалах справи ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також в умовах закладу охорони здоров`я.

При цьому, факт порушення п. 2.5 ПДР - є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та наступає незалежно від того чи особа перебували в стані сп`яніння чи ні, оскільки законодавцем чітко передбачено імперативний обов`язок водія проходження відповідного огляду.

В той же час, необхідно значи про те, що з відеозапису вбачається, що

ОСОБА_1 відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чітко усвідомлював наслідки відмови, у тому числі і складання протоколу про адміністративне правопорушення та наслідки притягнення до адміністративної відповідальності.

Що стосується доводів захисника про визнання відео файлів неналежними доказами, необхідно зазначити наступне.

Так до протоколу про адміністративне правопорушення додано 2 відеозаписи, з реєстратора службового автомобіля та з нагрудної камери поліцейського, які доповнюють один одного та між ними взагалі немає різниці у часі, оскільки працівник поліції увімкнув камеру коли ще перебував у службовому автомобілі під час зупинки транспортного засобу ВАЗ 21093.

При цьому необхідно за назначити про те, що в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, враховуючи те, що до протоколу про адміністративне правопорушення додано 2 відеозаписи, які доповнюють один одного та в апеляційній скарзі не оскірюються фактичні обставини, суд апеляційної інстанції не визнає неналежним доказом відеофайли зафіксовані за допомогою нагрудної камери поліцейського, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи захисника про відсутність факту керування є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються безпосередньо відеозаписами наявними в матеріалах справи.

Окремо необхідно зазначити щодо доводів ОСОБА_1 зафіксованих на відеозаписі та пояснень адвоката Швеця Р.Ю. відповідно до яких ОСОБА_1 є офіцером ЗСУ захищає та звільняє територію України від російських загарбників.

Відповідно до вимог ст. 24, 129 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус судді» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права.

Відповідно до ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.

Отже, враховуючи вимоги Конституції України про рівність перед законом та відсутність будь-яких привілеїв за іншими ознаками, беручи до уваги посилання Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України про те, щоб кожен виконував свою роботу, суд апеляційної інстанції не може врахувати доводи ОСОБА_1 зафіксованих на відеозаписі та пояснень адвоката Швеця Р.Ю. відповідно до яких ОСОБА_1 є офіцером ЗСУ захищає та звільняє територію України від російських загарбників, як підставу для закриття провадження у справі.

Окремо необхідно зазначити про те, що військовослужбовці ціною власного життя не тільки захищають та звільняють територію України, а ще захищають Український народ, Конституцію України а також Закони України.

В той же час суд апеляційної інстанції з повагою відноситься до військовослужбовців, однак беручи до уваги те, що порядок огляду ОСОБА_1 працівниками поліції проведений у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції, а також пояснення ОСОБА_1 зафіксовані на відеозаписі, відповідно до яких останній повідомляє, що вживав алкоголь, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції та закриття провадження за відсутності складу правопорушення.

Також, не можуть бути задоволенні вимоги ОСОБА_2 ,який діє в інтересах ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі з підстав того, що ОСОБА_1 перебуває поза межами Кіровоградської області та на даний час виконує бойове завдання, оскільки вимогами КУпАП не передбачено такий порядок зупинення.

В той же час якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи наявні належні, допустимі та достатні докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 чітко усвідомлював про складання відносно нього протоколу та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а її винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Швецю Р.Ю.,який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу адвокату Швецю Р.Ю.,який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук