Справа № 551/1977/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2023 року м. Охтирка Сумська область

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О, розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 173460

за ч.4 ст. 130, ст.122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.09.2022 року о 14 годині 16 хвилин в м. Охтирка Сумської області на перехресті вул.Перемоги та Батюка, керуючи автомобілем Ауді А4, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду, після чого вживав алкогольні напої, за результатами проведеного огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820, тест № 230, згідно якого результат становить 1,64 проміле алкоголю в крові. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10є Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 07.09.2022 року о 14 годині 16 хвилин в м. Охтирка Сумської області по вул.Перемоги,5 керував автомобілем Ауді А4, державний номерний знак НОМЕР_1 , після здійснення дорожньо-транспортної пригоди з іншим транспортним засобом ЗАЗ FORZA, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та поїхав в невідомому напрямку.

Також, ОСОБА_1 07.09.2022 року о 14 годині 16 хвилин в м. Охтирка Сумської області на перехресті вул.Перемоги та Батюка, керуючи автомобілем Ауді А4, державний номерний знак НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ FORZA, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

ОСОБА_1 та його захисник Анацький О.В. в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв від них не надійшло, про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку, про що в справі маються письмові розписки (а.с.47-48).

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак він не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав. Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.ст.130,124,122-4 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи не з`явився, будь-яких заяв не надав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

В ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність ОСОБА_1 та захисника, від якого не надійшло жодних заяв, право на захист не порушується. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, проаналізував матеріали справи, ретельно дослідивши та перевіривши письмові докази, відеозапис, доданий до протоколу, приходить до наступного висновку.

Факт скоєння правопорушень підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 177283 від 07.09.2022 року, серії ААБ № 177282 від 07.09.2022 року, серії ДПР18 № 173460 від 07.09.2022 року, а також іншими матеріалами справи, а саме актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого в результаті проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820 у ОСОБА_1 встановлено показники наявності алкоголю в крові, який вираховується з концентрації алкоголю у видихуваному повітрі, що 1,64 проміле (а.с.3,5), схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих (а.с.28), письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , доданими до протоколів.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративні правопорушення за ст.122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП вчинені ОСОБА_1 07.09.2022 року, тобто на момент розгляду справи минув трьох місячний строк накладення стягнення, тому в цій частині провадження у справі необхідно закрити на підставі ст. 38 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП суд зазначає наступне.

До протоколу серії ДПР18 173460 за ч.4 ст.130 КУпАП додано оптичний диск з відеозаписом, який ретельно перевірено та досліджено судом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 07.09.2022 року о 14 годині 16 хвилин в м. Охтирка Сумської області на перехресті вул.Перемоги та Батюка, керуючи автомобілем Ауді А4, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду, після чого вживав алкогольні напої, за результатами проведеного огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820, тест № 230, згідно якого результат становить 1,64 проміле алкоголю в крові.

Вказаний відеозапис до протоколу суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ, яким підтверджується вина ОСОБА_1 .

Захисник у заяві від 27.12.2022 року просив викликати свідка ОСОБА_2 , однак суд не вбачає в цьому необхідності, так як до протоколу додано відеозапис, який ретельно перевірений судом, є належним та допустимим доказом, повністю підтверджує винуватість ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, такими, що не викликають жодних сумнівів.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєному доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

Згідно протоколу серії ДПР18 № 173460 від 07.09.2022 року ОСОБА_1 має посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 .

При призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, зокрема те, що ОСОБА_1 скоїв грубе порушення правил дорожнього руху, тому вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за вказане правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами, так як саме такий вид стягнення буде достатнім для виправлення порушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 36, 38, 122-4,124, 130, 268, 276, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення закрити.

Визнати винним ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 34000 грн. ( тридцять чотири тисячі гривень) в доход держави, що підлягає сплаті на рахунок: UA0018001, отримувач ГУК Сумській обл./Сумська обл./21081300, код за ЄДРПОУ 37970404, код бюджетної класифікації доходів 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 536,80 грн. на користь держави отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір п. 5.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О. Ярошенко