ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/5345/21 Номер провадження 33/814/97/23Головуючий у 1-й інстанції Болибок Є.А. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М.,

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

прокурора Долі А.Є.,

при секретарі Гречці Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської областівід 03 грудня 2021 року

у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.172-6КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області о від 03 грудня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454,00 грн судового збору.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому що він, будучи депутатом Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області VIII скликання, згідно абзацу15 частини 1статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14 жовтня 2014 року являючись суб`єктом декларування, та згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, а саме 28 квітня 2021 року.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона є незаконною, необгрунтованою та прийнятою без належного урахування всіх обставин.

В обгрунтування апеляційної скарги вказував, що протокол про адміністративне правопорушення складений без повного з`ясування обставин справи, оформлений з порушеннями вимог що регулюють порядок оформлення.

Вказував, що в протоколі не зазначено, якими доказами підтверджується факт вчинення правопорушення, не зазначено час виявлення правопорушення.

Крім того ні протокол про адміністративне правопорушення, а ні оскаржувана постанова не містять жодних доказів та обгрунтування наявності умислу в його діях на вчинення інкримінованого правопорушення.

Вважає, що причини, які перешкодили йому своєчасно подати декларацію є поважними та виключають можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Зазначав, що судом також не враховано обставини щодо його особи, а саме: його позитивна характеристика, наявність інвалідності III групи за неврологічним захворюванням з 14 березня 2018 року та те, шо він є учасником АТО, брав участь насході України з березня 2015 року по грудень2015 року.

Ураховуючи викладене, прохав постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 03 грудня 2021 року скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи апеляційної скарги та прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши та вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення доведена у повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 будучи депутатом Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області VIII скликання,згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1700-VII є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, та згідно абзацу 15 частини 1 статті 1 цього ж Закону є суб`єктом декларування, в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону №1700-VII, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: 28 квітня 2021 року о 17 год. 01 хв. на офіційний вебсайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію за 2020 рік.

Місцевим судом встановлено, що з 01 грудня 2020 року, тобто з дня відкриття І сесії Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області VIII скликання, на якій оголошено підсумки виборів, ОСОБА_1 набув депутатських повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 4 вказаного Закону депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів"; повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Частиною 3 ст. 8 вказаного Закону передбачено, що на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті З Закону № 1700-VII депутатів селищних рад віднесено до суб`єктів, на яких поширюється дія Закону № 1700-VII.

У відповідності до статті 1 Закону № 1700-VII визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Роз`ясненням Національного агентства з питань запобігання корупції далі - Національне агентство) від 03 лютого 2021 року № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» передбачено один із типів декларацій суб`єкта декларування: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону № 1700-VII особи, зазначенні у пункті 2, частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Так відповідно до вищезазначеного ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію до 00 год. 00 хв. 01 квітня 2021 року.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік 28 квітня 2021 року о 17 год. 01 хв.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком судді місцевого суду про те, що ОСОБА_1 будучи депутатом Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області VIII скликання, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 28 квітня 2021 року о 17 год. 01 хв. на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію за 2020 рік та своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Апеляційний суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 є учасником АТО, має позитивну характеристику та інвалідом III групи за неврологічним захворюванням.

Разом з тим апеляційний суд бере до уваги обставини справи, зокрема те, що декларація була подана зі значним строком пропуску, тому апеляційний суд погоджується з висновком щодо неможливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 грн, відповідає санкції ч.1 ст.176-2 КпАП України, вимогам ст.ст.33, 34 КпАП України щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.176-2 КпАП України є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника.

Істотних порушень при складанні протоколу, апеляційним судом не встановлено, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Обставини неможливості подачі декларації наведені в апеляційній скарзі судом апеляційної інстанції не приймаються, жодним чином не впливають на встановлені законом строки подачі декларації, не зупиняють їх та не скасовують.

Фактів існування непереборних обставин, які перешкодили своєчасно подати декларацію, в апеляційній скарзі не наводиться.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі про відсутність в його діях складу правопорушення через відсутність умислу, не відповідають вимогам закону та не беруться до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки ОСОБА_1 допустив несвоєчасне подання декларування, чим вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова Дергачівського районного суду Харківської області від 03 грудня 2021 рокуу є законною та обґрунтованою, а підстави для її зміни, як того прохає апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 03 грудня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль