Справа № 692/13/23
Провадження № 3/692/19/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року смт Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 635590 від 05.01.2023р., ОСОБА_1 05.01.2023р. о 10:00 год. в АДРЕСА_1 , здійснила продаж міцних алкогольних напоїв з рук а саме продала 0,5 л. горілки ОСОБА_2 за кошти в сумі 70грн., чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 3 статті 156 КУпАП.

У судовому засіданні 12.01.2023р. гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечувала. Вказала, що у зв`язку з похилим віком має вдома запас алкогольних напоїв для власних потреб. Гр. ОСОБА_2 проживає по сусідству, надає їй допомогу по господарству, відзначається схильністю до вживання алкогольних напоїв. За обставин, вказаних у протоколі серії ВАВ № 635590 від 05.01.2023р. ОСОБА_2 прийшов до неї та просив позичити горілку. Оскільки той мав хворобливий вигляд, ОСОБА_1 позичила йому 0,5 л. горілки. Від даної операції ніяких грошових коштів не отримувала, продаж алкоголю не здійснювала. Клопотала про виклик в судове засідання гр. ОСОБА_2 .

У судове засідання 16.01.2023р. гр. ОСОБА_2 не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до суду не надсилав.

У судовому засіданні 16.01.2023 гр. ОСОБА_1 свої попередні покази підтримала у повному обсязі, зазначила, що горілку гр. ОСОБА_2 не продавала, надала позичково, також дала йому цукерки.

Вивчивши матеріали адміністративної справ,и суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 635590 від 05.01.2023р., ОСОБА_1 05.01.2023р. о 10:00 год. в АДРЕСА_1 , здійснила продаж міцних алкогольних напоїв з рук а саме продала 0,5 л. горілки ОСОБА_2 за кошти в сумі 70грн.

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 635590 від 05.01.2023р., письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05.01.2023р. та фото доказ на 1 арк.

Інших доказів суду не надано.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП настає за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Об`єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі.

Відповідно до положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольними напоями є продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукромістких матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 1,2% об`ємних одиниць, які належать до товарних груп Гармонізованої системи опису та кодування товарів під кодами 22 04, 22 05, 22 06, 22 08.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 05.01.2023р. до неї прийшов місцевий житель ОСОБА_2 , який почував себе недобре та попросив надати 0,5 л. горілки в борг. Про наслідки порушення законодавства щодо продажу горілки їй відомо, спиртним не торгує.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , той 04.01.2023р. протягом дня вживав алкоголь, 05.01.2023р. почував себе погано та у зв`язку з відсутністю коштів вирішив придбати алкоголь у місцевої жительки ОСОБА_1 , яка торгує ним з рук та придбав такий алкоголь місткістю 0,5р. за кошти в сумі 70 грн. Виходячи з під`їзду будинку був зупинений працівниками поліції, яким надав відповідні пояснення.

На доданому у якості доказу фото на папері формату А4 зображеного невідомого чоловіка у верхньому одязі, що тримає у руках пластикову пляшку з написом «Кривоозерська», у якій міститься прозора рідина. Фото містить пояснюючий напис «фото згідно ст. 40 ЗУНРУ від 05.01.2023р.» за підписом ВПД №1 Золотоніського РВП ст. л-нта поліції О.О. Василенка.

Суд зазначає, що у протоколі серії ВАВ № 635590 від 05.01.2023р. наявні відомості про продаж гр. ОСОБА_1 горілки, при цьому відсутні відомості про проведення огляду та вилучення такої горілки та подальшого проведення експертизи з метою встановлення приналежності вилученого до групи алкогольних напоїв з визначенням виду напою. Тому висновок уповноваженої особи про продаж саме горілки викликає у суду сумніви.

Також матеріали не містять жодних відомостей про долю грошових коштів, отриманих ОСОБА_1 внаслідок такого продажу, відомості про вилучення таких коштів у матеріалах справи відсутні, натомість в частині пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності у протоколі зазначено: «позичила місцевому алкоголіку».

Додане в якості доказу фото невідомого чоловіка не розкриває інформації про зображене на ньому та не дає відповіді на питання як про характер речовини, що наявна у зображеній на фото пляшці так і про особу зображеного на ній чоловіка та обставини зробленого фото. Характер пояснюючих написів на пляшці не дозволяє віднести її вміст до групи алкогольних напоїв, зокрема горілки.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , що містяться у матеріалах справи, повністю узгоджуються з поясненнями, наданими у судових засіданнях та в цілому не суперечать матеріалам справи.

Натомість письмові пояснення ОСОБА_2 в частині придбання горілки шляхом її купівлі за 70 грн. викликають у суду сумніви, оскільки не підтверджені матеріалами справи.

Таким чином, факт продажу горілки 05.01.2023р., о 10:00 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за 70 грн., вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшов свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплений належними доказами.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскількиматеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому їй діянні та наявності у її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 156, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко