Номер провадження: 33/813/1071/23
Номер справи місцевого суду: 505/1637/23
Головуючий у першій інстанції Івінський О.О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зейналової А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, стрільця військової частини НОМЕР_1 , солдата за мобілізацією, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

встановив:

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 25 квітня 2023 року близько 14.00 год. командуванням військової частини НОМЕР_1 було виявлено ОСОБА_1 , який виконував службові обов`язки з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_1 було доставлено до Подільської міської лікарні, де він відмовився від проходження медичного огляду про що вказано у висновку №348 від 25.04.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 травня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)25 квітня 2023 року ОСОБА_1 прибув в тимчасове місцерозташування після бойового чергування в тверезому стані, і міг відпочивати. Близько 14:00 год. його розбудив старший лейтенант ОСОБА_2 і сказав щоб ОСОБА_1 їхав у лікарню для проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. У лікарні ОСОБА_1 оглянув лікар ОСОБА_3 . Після огляду лікар повідомив представнику ВСП, що ОСОБА_1 тверезий. Після чого ОСОБА_1 та представники ВСП сіли у автомобіль та поїхали. Проїхавши приблизно біля чотирьох кілометрів, одному із представників ВСП хтось зателефонував і всі повернулися до медичного закладу. Один із представників ВСП пішов у лікарню де перебував приблизно 15 хв. Після чого відвезли ОСОБА_1 до місця його перебування. 26.04.2023 року близько о 16:30 год., старший лейтенант ОСОБА_2 приніс ОСОБА_1 висновок лікаря. Даний висновок був зроблений без ОСОБА_1 приблизно за минуванням 30 год.;

2)ОСОБА_1 не було сповіщено про слухання справи у суді. Коли ОСОБА_1 прийшов до суду то дізнався, що нібито написав заяву про слухання справи за його відсутності;

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції.

Одеський апеляційний суд належним чином сповістив ОСОБА_1 про дату, час та місце слухання його апеляційної скарги. ОСОБА_1 був в судовому засіданні, надавав пояснення, в інші судові засідання не з`явився, причин не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, при розгляді справи про військове адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол ОД/П/№470 про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 27 квітня 2023 року з якого вбачається, що 25.04.2023 року близько 14:00 год. командуванням військової частини НОМЕР_1 було виявлено солдата ОСОБА_1 , який виконував службові обов`язки з явними ознаками алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 . В подальшому солдата ОСОБА_1 було доставлено до Подільської міської лікарні, де солдат ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (висновок №348 від 25.04.2023 року о 15:30 год.). Таким чином, солдат ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України 25.04.2023 року о 14:00 год. виконував обов`язки військової служби з явними ознаками алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 та в подальшому відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння в Подільській міській лікарні в умовах особливого періоду, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП;

-письмові пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що він спав після суток, його розбудив ОСОБА_5 та наказав їхати до медичного закладу, здавати аналізи. ОСОБА_1 поїхав. Доктор Цапок перевірив язик і очі, перевірив пульс, потім запитав чи пив ОСОБА_1 , він відповів, що ні. Потім доктор сказав, що ОСОБА_1 може йти. За минуванням майже 36 год. привезли протокол, в якому ОСОБА_1 нібито відмовився від медичного огляду. Однак це не так. ОСОБА_1 незгоден з висновком медичного працівника та буде оскаржувати в суді. Алкогольні напої не вживає, за станом здоров`я, документи готов надати суду;

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.04.2023 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений до КНП «Подільська міська лікарня» Подільської міської ради, де він був оглянутий лікарем ОСОБА_3 . Висновок огляду: недостатньо даних для встановлення діагнозу. Відмовився;

-письмові пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що 25.04.2023 року близько о 14:00 год., у місці розташування підрозділу ним було помічено солдата ОСОБА_1 у стані з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: не чітка мова, почервоніння обличчя та явно виражений запах алкоголю з ротової порожнини. Після чого було повідомлено до відділу ВСП м. Подільськ;

-Письмові пояснення ОСОБА_6 з яких вбачається, що 25.04.2023 року близько о 14:00 год. ним було помічено солдата ОСОБА_1 у підрозділі з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, про що було повідомлено у ВСП м. Подільськ;

-Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частини) від 08.04.2022 року з якого вбачається, що солдата ОСОБА_1 призначено до військової частини НОМЕР_1 , стрільцем відділення охорони 1 взводу охорони 3 роти 3 батальйону охорони, ВОС-100915Т, призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 08.04.2022 року;

-Службова характеристика ОСОБА_1 , якою останній характеризується, таким що ставиться неналежним чином до виконання покладених обов`язків, потребує постійного спонукання. Накази та розпорядження командира виконує після нагадування та за умови стороннього контролю, недотримується правил безпеки, скарги на стан здоров`я не виказував.

Для повного та всебічного розгляду справи, судом апеляційної інстанції постановою Одеського апеляційного суду від 21 червня 2023 року було витребувано з КНП «Подільська міська лікарня» Подільської міської ради належним чином завірену копію акту медичного огляду особи, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 348, від 25 квітня 2023 року відносно ОСОБА_1 , з усіма додатками до даного акту, та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

18.07.2023 року на адресу Одеського апеляційного суду засобами електронного зв`язку від КНП «Подільська міська лікарня» Подільської міської ради надійшли запитувані документи, а саме:

- Направлення на огляд затриманого з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з якого вбачається, що ОСОБА_1 25.04.2023 року о 14:50 год. було направлено до КНП «Подільська міська лікарня» Подільської міської ради для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №340 від 25.04.2023 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 25.04.2023 року о 15:30 год. був оглянутий лікарем ОСОБА_3 . Поведінка ОСОБА_1 була напружена, замкнута, роздратована, настрій нестійкий. Стан свідомості: орієнтований задовільно. Мовна здатність: непорушена. Тремтіння повік, язика, пальців рук: відсутні. Відомості щодо останнього вживання алкоголю: «Я тверезий». Використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі: відмовився від тестування. Висновок: недостатньо даних для встановлення стану сп`яніння.

Крім того, судом апеляційної інстанції викликалися в судове засідання, в якості свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , для надання своїх особистих пояснень.

В судове засідання суду апеляційної інстанції з`явився ОСОБА_2 , який був допитаний, та який пояснив, що він є командиром взводу, 25.04.2023 року помітив, що ОСОБА_1 перебував на території військової частини у нетверезому сатані. На зауваження відносно того, чому він вживав алкогольні напої, останній відреагував агресивно виражався нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_1 пішов до свої кімнати відпочивати. ОСОБА_2 зателефонував до ВСП, повідомив про вказаний інцидент, після чого ВСП приїхали до частини. ОСОБА_2 разом із співробітниками ВСП пішов до кімнати де перебував ОСОБА_1 . Коли вони увійшли до кімнати ОСОБА_1 прикидався, що він спить, коли йому пояснили, що треба їхати до медичного закладу для виявлення стану його алкогольного сп`яніння, почав робити вигляд, що не розуміє що коїться. Потім ОСОБА_1 разом із співробітниками ВСП поїхав до КНП «Подільська міська лікарня» Подільської міської ради. ОСОБА_2 з ними не поїхав. Також, ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 постійно порушує дисципліну у військовій частині. Може самовільно її покинути, вийти за межі розташування щоб вживати алкогольні напої. Може не прийти на шикування, не повідомити чому саме не прийшов. Може самостійно, без дозволу, вийти із строю. Крім того, ОСОБА_2 повідомив суду, що перед тим, як ОСОБА_1 пішов до своєї кімнати він бачив, як останній викидав до смітнику пусту банку алкогольного напою «REVO».

Отже, пояснення які надав ОСОБА_2 є обґрунтованими, повними, які узгоджуються із матеріалами справи та доповнюють їх у повному обсязі, у зв`язку із чим Одеський апеляційний суд не вбачає підстав для визнання показань вказаного свідка неналежним чи недопустимим доказам.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що: 25 квітня 2023 року він прибув в тимчасове місцерозташування після бойового чергування в тверезому стані, і міг відпочивати. Потім, близько 14:00 год. його розбудив старший лейтенант ОСОБА_2 і сказав щоб ОСОБА_1 їхав у лікарню для проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. У лікарні його оглянув лікар ОСОБА_3 . Після огляду лікар повідомив представнику ВСП, що ОСОБА_1 тверезий. Після чого ОСОБА_1 та представники ВСП сіли у автомобіль та поїхали. Проїхавши приблизно біля чотирьох кілометрів, одному із представників ВСП хтось зателефонував і всі поїхали обратно до медичного закладу. Один із представників ВСП пішов у лікарню де перебував приблизно 15 хв. Після чого відвезли ОСОБА_1 до місця його перебування. 26.04.2023 року близько о 16:30 год., старший лейтенант ОСОБА_2 приніс ОСОБА_1 висновок лікаря. Даний висновок був зроблений без ОСОБА_1 приблизно за минуванням 30 год., спростовуються вищевказаними поясненнями свідків. А також дослідженими матеріалами справи, з яких можна зробити висновок, що пояснення ОСОБА_1 суперечать зібраним доказам у справі.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які, на переконання апеляційного суду, були в повній мірі досліджені судом, з огляду на наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України (далі ЗСУ) і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього розпорядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби ЗСУ, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Статтею 241 вказаного Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Усі військовослужбовці ЗСУ незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

З матеріалів справи, а саме із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частини) від 08.04.2022 року, вбачається що солдата ОСОБА_1 призначено до військової частини НОМЕР_1 , стрільцем відділення охорони 1 взводу охорони 3 роти 3 батальйону охорони, ВОС-100915Т, призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 08.04.2022 року.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , 25 квітня 2023 року близько 14:00 год. був виявлений на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, що підтверджується зібраними доказами у справі.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 було складено протокол ОД/П/№470 про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 27 квітня 2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. (Згідно ч.1 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння).

Таким чином, нормами законодавства передбачено, що адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає також за відмову військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовцем, утворює закінчений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово був подовжений Указами Президента і до сьогоднішнього дня.

Отже, станом на 25.04.2023 року (день події у цій справі) особливий період в Україні тривав. Тобто дії ОСОБА_1 , що зафіксовані протоколом від 27.04.2023 року, вчинені в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

З досліджених доказів у справі вбачається, 25.04.2023 року ОСОБА_1 був виявлений командиром взводу ОСОБА_2 у нетверезому стані на території військової частини. Потім ОСОБА_2 було викликано співробітників ВСП, які в подальшому доставили ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В медичному закладі КНП «Подільська міська лікарня» Подільської міської ради в процесі огляду лікарем ОСОБА_3 . ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер. Тому, в подальшому, лікар у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.04.2023 року, вказав, що недостатньо даних для встановлення стану сп`яніння. Тобто, неможливо стверджувати, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. А відмова ОСОБА_1 в медичному закладі проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер, розцінюється, як відмова від проходження такого огляду в цілому.

Відтак, з аналізу наведених вище норм, в сукупності доказів вбачається, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, а саме відмова військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, така особа винна у вчиненні виявленого правопорушення, підлягає адміністративній відповідальності, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи скаржника, щодо того, що протокол ОД/П/№470 про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 27 квітня 2023 року складено не уповноваженою на те особою, спростовуються матеріалами адміністративної справи та п. 2 Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329 (далі - Інструкція) встановлено механізм та перелік уповноважених посадових осіб які мають право складання протоколів про адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців.

Так судом апеляційної інстанції було зроблено запит до Південного територіального управління Військової служби правопорядку інформації: про те чи є капітан ОСОБА_8 уповноваженою особою на складання протоколів про військові адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців Збройних Сил України (надіслати належним чином завірені копії відповідних наказів).

Згідно наданій відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що згідно з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 21.12.2022 року про організацію службової діяльності у військовій частині НОМЕР_2 у 2023 році, відповідно до вимог пункту 2 глави І Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 18 липня 2017 року № 374, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2017 року за № 982/30850, надано право складати протоколи про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-10 172-20 КУпАП, відносно військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також працівників Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків: командиру військової частини НОМЕР_2 та його заступникам; начальникам відділів, відділень, груп, служб військової частини НОМЕР_2 та їх заступникам, офіцерам структурних підрозділів військової частини НОМЕР_2 ; старшим офіцерам, офіцерам відділу запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень, відділу проведення службових розслідувань, відділу організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку у гарнізонах, відділу військової інспекції безпеки дорожнього руху, режимної служби, відділень (груп) Військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_2 , командиру роти Військової служби правопорядку; посадовим особам військової частини НОМЕР_2 , які виконують обов`язки військових комендантів військових комендатур та їх заступникам; посадовим особам військової частини НОМЕР_2 , які виконують обов`язки офіцерів військових комендатур за напрямком діяльності запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень, проведення службових розслідувань, охорони, патрульно - постової служби та розшуку, військової інспекції безпеки дорожнього руху.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 31.05.2018 року старшого лейтенанта ОСОБА_8 , офіцера групи розшукової роботи відділу організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах, в зв`язку з призначенням наказом начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України (по особовому складу) від 02 травня 2018 року № 42 на посаду офіцера відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , вважати таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 31.05.2018 року капітана ОСОБА_8 , офіцера відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 , призначеного наказом начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України (по особовому складу) від 05 липня 2023 року № 73 на посаду начальника відділення Військової служби правопорядку, вважати таким, що з 17 серпня 2023 року справи та посаду офіцера відділення Військової служби правопорядку здав, а посаду начальника відділення Військової служби правопорядку прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з вищезгаданого протоколу про військове адміністративне правопорушення, він складені у відповідності до вимог ст.256 КУпАП при свідках та посадовою особою.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що його не було сповіщено про слухання справи у суді першої інстанції. Коли ОСОБА_1 прийшов до суду то дізнався, що нібито написав заяву про слухання справи за його відсутності, є слушними, однак апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, судом були створені всі умови для реалізації права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Суд також враховує, що у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

Позиція ОСОБА_1 , яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам законності та обґрунтованості, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту з метою ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Слід також зазначити, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова